АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/1289/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/122/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6
виправданої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою із змінами прокурора Кременецької місцевої прокуратури у кримінальному провадженні на вирок Підволочиського районного суду від 04 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Андріївка Городоцького району Хмельницької області, жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку, вдову, раніше не судиму,

визнано невинуватою у предявленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та виправдано за недоведеністю її винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Речовий доказ диск з відеозаписом залишено в матеріалах кримінального провадження.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 предявлено обвинувачення в тому, що вона 24.09.2015 року біля 13.30 год, перебуваючи у приміщенні магазину Економ №19, належного ПАТ Фірма Бакалія, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала гель для душу Fresh juice ємкістю 500мл., вартістю 98 грн. та упаковку чаю Tess Grey вагою 100 грам, вартістю 63 грн.
З викраденим з місця скоєння злочину зникла, заподіявши матеріальної шкоди потерпілому ПАТ Фірма Бакалія на загальну суму 161 грн.
Виправдовуючи ОСОБА_7 суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачення їй ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, а безспірних доказів її винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в судовому засіданні не встановлено.
У змінах до апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні просить виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд безпідставно визнав ряд доказів недопустимими, так як огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. В даному кримінальному провадженні речовий доказ - лазерний диск за 24.09.2015 року з відеозаписом із камери відеоспостереження магазину Економ наданий представником потерпілої сторони добровільно, а тому не було підстав для звернення до слідчого судді із клопотанням про примусове вилучення та арешту цього диску. Крім того, у протоколі огляду лазерного компакт-диску від 15.11.2015 року наявні підписи двох понятих, які були присутні під час огляду, а обовязкової присутності підозрюваної під час огляду законодавством не передбачено.
Легітимність протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 18.11.2015 року підтверджується аудіозаписом судового засідання від 16.12.2015 року о 12 год 16 хв, де на запитання головуючого судді ОСОБА_7 відповіла, що це дійсно її підпис у протоколі.
Довідки ПрАТ Фірма Бакалія подані стороною обвинувачення прокурором процесуальним керівником під час судового розгляду містять оригінал штампів підприємства та підтверджують факт завдання збитків на суму 161 грн, а тому вважати їх недопустимими доказами немає підстав.
З аудіозапису судового засідання від 04.01.2016 року 0 14.26 год. вбачається, що ОСОБА_7 особисто повідомила про те, що вона повністю ознайомлена із поданими матеріалами, а саме двома накладними, виданими ПрАТ Фірма Бакалія, у звязку з чим, вони також є допустимими доказами. Тому вважає ці докази допустимими і такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення зміненої апеляційної скарги, пояснення виправданої, яка заперечувала щодо її задоволення, дослідивши докази кримінального провадження, перевіривши його матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.
Так, суд у вироку визнав доданий до протоколу огляду місця події від 1 жовтня 2015 року компакт диск з відеозаписами спостережень з відеокамер магазину Економ 19 за 24.09.2015 року як недопустимий доказ, у звязку з тим, що він був вилучений без ухвали слідчого судді, до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2015 року і таким, що не підтверджує факту скоєння ОСОБА_7 крадіжки.
З таким висновком колегія суддів не може погодитись і вважає даний доказ допустимим, оскільки, відповідно до ч.3 ст.214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ці вимоги норм закону слідчим виконані, так як ним після проведеного огляду місця події відомості були внесені негайно до ЄРДР, а тому протокол огляду місця події та доданий до нього компакт диск з відеозаписом являються допустимими доказами.
Крім того, ч.2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобовязана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.
В даному кримінальному провадженні речовий доказ - лазерний компакт диск за 24.09.2015 року з відеозаписом із камери відеоспостереження магазину Економ наданий представником потерпілої сторони добровільно, а тому не існувало підстав для звернення до слідчого судді із клопотанням про примусове вилучення та арешт цього диску.
Також у вироку зазначено, що огляд лазерного компакт-диску від 15.11.2015 року проводився без присутності ОСОБА_7 .
Однак, у протоколі його огляду наявні підписи двох понятих, які були присутні під час огляду, а обовзкової присутності підозрюваної під час огляду ст.237 КПК України не передбачено.
Також є безпідставним у вироку висновок суду, про не надання ОСОБА_7 доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки з протоколу від 18 листопада 2015 року видно, що вона з матеріалами провадження ознайомлена, а звукозаписом судового засідання від 16 грудня 2015 року нею підтверджено, що підписи у зазначеному протоколі належать їй.
Що стосується висновку суду щодо наявних в матеріалах кримінального провадження довідок про вартість товарів, то вони підставно визнані судом такими, що не є документами, визначеними ст.99 КПК України, так як в них відсутні необхідні загальноприйняті реквізити для довідок; не вказані посади осіб, які їх підписали; немає підписів та не затверджені печатками підприємств (а.с.23-26). Крім того, вказані довідки здобуті та приєднані до матеріалів кримінального провадження в порушення вимог, передбачених ст.93 КПК України, без дотримання: процесуальних процедур і збирання доказів; закріплення фактичних даних; фіксації доказової інформації. Тому вони не можуть бути визнані допустимими доказами.
З аналогічних підстав колегія суддів вважає недопустимим доказом наявний в матеріалах кримінального провадження акт інвентаризації станом на 20 жовтня 2015 року (а.с.27). Крім того, він складений і підписаний особами, які безпосередньо працюють в цьому магазині і є зацікавленими в таких результатах інвентаризації, які їх влаштовують, а не особами ПрАТ Фірма Бакалія.
Разом з тим, дослідивши і оцінивши в судовому засіданні докази, які наявні в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність підстав для винесення обвинувального вироку.
Відповідно до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_7 частково визнала свою вину, а також повідомила, про відшкодування заподіяної шкоди.
З дослідженого в судовому засіданні апеляційної інстанції компакт диску з відеозаписом за 24.09.2015 року магазину Економ вбачається, що дійсно ОСОБА_7 взяла з полиці чай і поклавши в свою сумку, на касі не здійснила його оплату.
З накладної №2920 від 19.09.2015 року виданої ПрАТ Фірма Бакалія м.Хмельницький (а.с. 36), яка належно оформлена і приєднана судом до матеріалів кримінального провадження за клопотанням сторони обвинувачення, на підтвердження вартості викраденого товару, вбачається, що дійсно в магазин Економ №19 було поставлено чай Tess Grey вагою 100 грам, вартістю 63 грн.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені докази в сукупності підтверджують факт таємного викрадення ОСОБА_7 чужого майна чаю Tess Grey вагою 100 грам, вартістю 63 грн.
Однак, що стосується інкримінованого ОСОБА_7 таємного викрадення гелю для душу Fresh juice, ємкістю 500мл вартістю 98 грн, то обвинувачення в цій частині не підтверджено жодним достовірним доказом, оскільки з відеозапису не видно, що вона викрала саме цей гель, не підтверджується і його поставка в магазин накладними ПрАТ Фірма Бакалія м.Хмельницький (а.с.36, 37), так як в накладній під №2965 від 20.09.2015 року зазначено лише подібний за вартісним показником товар мило рідке Фреш Джус 500г жасм. Ельфа НВО, вартістю 98 грн (а.с.37).
Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, є чуже майно. Цей злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є й суспільно небезпечні наслідки майнового характеру. У частинах 2-4 Примітки до статті 185 КК конкретизовано (формалізовано) такі наслідки, тобто законодавцем встановлено їх мінімальний і максимальний розмір у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Вартість чужого майна як предмета привласнення та розтрати є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна від дрібного викрадення такого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Статею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1218 грн.
Згідно пункту 1 розділу XIX «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» неоподаткований мінімум доходів громадян дорівнює податковій соціальній пільзі (ПСП) і надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, тобто 50 % від 1218 грн. у 2015 році і становить 609 грн.
Отже, дрібне викрадення чужого майна (2015р.) за КУпАП = 0,2хПСП (609 грн.) відповідає сумі, що не перевищує 121 грн. 80 коп.
Таким чином, у 2015 році кримінальна відповідальність за крадіжку виникала при вартості майна на суму, яка перевищує 121 грн. 80 коп.
В даному ж випадку в судовому засіданні апеляційного суду встановлено достовірно, що обвинуваченою ОСОБА_7 вчинено крадіжку лише чаю Tess Grey вагою 100 грам, вартістю 63 грн., тобто на суму, що підпадає під ознаки дрібного викрадення майна, за яке законом передбачена адміністративна відповідальність.
Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно виправдав ОСОБА_7 за недоведеністю її винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному провадженні Кременецької місцевої прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2016 року щодо виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

________________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3