АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 21 липня 2016 року, в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Богуслав, Київської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, пенсіонер за віком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає на АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, та прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до останнього запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного проти задоволення апеляційної скарги та необхідності залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001181, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 363, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
30 червня 2016 року ОСОБА_6 , як організатору злочинної організації, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 205, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28 ст. 366, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
Того ж дня, старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання старшого слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, переконливих даних і доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, матеріали судової справи не містять, прокурором не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому з урахуванням наявних в матеріалах справи, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, а також відсутність, на думку слідчого судді, достатніх підстав вважати, що підозрюваний може перешкоджати ходу досудового розслідування, суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, може вважатись достатнім для запобігання вищевказаних ризиків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_11

Справа №11-сс/796/2343/2016 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1