Справа № 199/6751/15-к
ВИРОК
іменем України
29.03.2016 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження №0000860 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, а останній раз 03.06.2015 року Амур-Нижньодніпровський районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , який у минулому був судимий за умисні корисні злочини, діючи повторно, 06.05.2015 року приблизно о 15-22 біля магазину «АТБ», розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Калинова,37, реалізуючи свій злочинний намір, з корисливого мотиву, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до ОСОБА_6 , та рукою ривком зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок з хрестиком. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, спричинивши своїми діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду, яка, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3005-15 від 13.08.2015 становить 4987,50 грн: вартість золотого ланцюжка 3570 грн; вартість золотого хрестика 1417,50 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 29.05.2015 року близько о 17-40 годин, біля приміщення Аптеки медичної академії, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Калинова,26, діючи повторно, з корисливого мотиву, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до ОСОБА_7 , та рукою ривком зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюг та золотий хрест. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду, яка, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2915-15 від 13.08.2015, становить 22837,50 грн: вартість золотого ланцюжка 15750 грн; вартість золотого хрестика 7087,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину не визнав. Суду показав, що грабежі він не скоював. 06.05.2015 року разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 о 06-00 годині приїхав до її дому і до 18-00 години перебував з нею за місцем мешкання останньої та о 19-00 годині вони повернулись до нього. 29.05.2015 року до 18-00 години він також перебував у своєї дівчини, а по приїзду до свого дому до нього приїхали співробітники міліції і його відвезли до районного відділення міліції для впізнання.

Не зважаючи на не визнання вини, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 29.05.2015 року о 17-40 годині неподалік від Аптеки медичної академії, в районі будинку №26 по вул.Калиновій у м.Дніпропетровську, один із двох незнайомих їй чоловіків, як в подальшому їй стало відомо ОСОБА_5 , рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком, після чого вони втекли, а вона за ними побігла і слідкувала. ОСОБА_5 з незнайомим добіг до арки будинку, забіг до під`їзду, який вона може показати. Від дітей які гуляли поруч з цим будинком вона дізналась дані про особу ОСОБА_5 та місце проживання обвинуваченого. Вона добре запам`ятала ОСОБА_5 в обличчя, коливань з цього приводу у неї не має, наполягає, що саме ОСОБА_5 , а не інша особа, є тою особою, яка викрала у неї золотий ланцюжок з золотим хрестиком. У неї відсутні причини оговорювати ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 06.05.2015 року о 15-20 годині йшла повз магазину «АТБ» по вул.Калиновій у м.Дніпропетровську, де їй на зустріч вибіг обвинувачений ОСОБА_5 , який рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком, після чого втік в напрямку гуртожитку за дитячим садком. Вона чітко запам`ятала обличчя ОСОБА_5 , якому про це кричала, коли той втікав та впізнала по фотознімках у відділенні міліції в той же день. Сумнівів, що грабіжником був ОСОБА_5 , а не інша особа, у неї немає.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду показали, що вони як поняті брали участь у слідчому експерименті за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила свої показання та показала де саме на вул.Калиновій у неї зірвали ланцюжок, хто саме зірвав, показала напрямок куди втік грабіжник, за яким зі слів потерпілої, вона пройшла до самого місця проживання. Тут вона встановила як того звати і де він точно проживає та потім бачила цю особу на прізвище ОСОБА_5 , який палив на своєму балконі.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона як слідча проводила слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила свої показання та показала місце неподалік від аптеки на вул.Калиновій, де у неї зірвали ланцюжок, хто саме зірвав, показала напрямок куди втік грабіжник - на вул.Путіловську, за яким зі слів потерпілої, вона пройшла до самого місця проживання, - до під`їзду, в який той забіг. За допомоги дітей вона встановила як того звати і де він точно проживає та потім бачила, як ОСОБА_5 палив на своєму балконі.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він як слідчий проводив за участю потерпілої ОСОБА_9 впізнання за фотознімками, під час якого потерпіла впізнала ОСОБА_14 як особу, яка викрала у неї золотий ланцюжок.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що працює продавцем на ринку по вул.Калиновій у м.Дніпропетровську, коли 29.05.2015 року ОСОБА_7 , при купівлі іграшки, попросила іграшку відкласти на один день. Повернувшись до неї через два дні ОСОБА_7 розказала, що її пограбував невідомий, а також, що обличчя злочинця вона чітко у дуже добре запам`ятала. У день купівлі іграшки 29.05.2015 року, вона бачила на шиї ОСОБА_7 ланцюжок з хрестиком, яких через два дня на останньої не побачила.

Крім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту також підтверджується:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.05.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка з пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_5 , як того, який 06.05.2015 року здійснив відносно неї грабіж; впізнала ОСОБА_5 за зовнішніми ознаками, за формою голови, виразом очей, формою губ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка показала на місці, що події відбувалися 29.05.2015 року на вул.Калиновій, біля аптеки «Медична Академія», де невідомий відкрито викрав її майно. В подальшому ОСОБА_7 показала, що невідомий підбіг до неї, рукою зірвав з її шиї золотий ланцюг та золотий хрест. Після цього потерпіла вказала, що невідомий почав втікати з місця злочину між будинками на вул.Калиновій, дитячого садочку, забіг у будинок АДРЕСА_2 . Вона бігла за ним. На цьому місті ОСОБА_7 вказала, що діти, які гуляли на дитячому майданчику, їй розповіли про прізвище та адресу проживання грабіжника « ОСОБА_16 , який проживає у будинку АДРЕСА_2 ». На наступний день вона прийшла до цього будинку і побачила, що на балконі другого поверху будинку АДРЕСА_2 стоїть парень, який зірвав у неї ланцюжок та який палив;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка з пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_5 , як того, який 29.05.2015 року здійснив відносно неї грабіж; впізнала ОСОБА_5 за зовнішніми ознаками, за формою обличчя, розрізом очей, кольором волосся, його довжиною та загальними рисами обличчя;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2915-15 від 13.08.2015 року, що станом на 29.05.2015 року розмір майнового збитку по середньо ринковій вартості на території України золотого ланцюга вагою 20 гр та золотого хрестика вагою 7,5 гр 585 проби становить 22837,50 грн.;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 3005-15 від 13.08.2015 року, що станом на 06.05.2015 року залишкова вартість: ланцюжка, виготовленого з золота вагою 4 гр 585 проби становить 3570 грн; хрестика, виготовленого з золота вагою 1,5 гр 585 проби становить 1417,50 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що кримінальні правопорушення не скоював, та у зазначений в обвинувальному акті час перебував разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 , що підтверджується як її показаннями та показаннями свідків - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Суд вважає, що заява обвинуваченого та показання свідків сторони захисту не можуть бути прийняти до уваги.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 06.05.2015 року з 08-00 години перебувала разом з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , її мати з бабусею йшли на роботу та забирали ключі від квартири, а квартиру закривали на замок. У неї та ОСОБА_5 ключа від квартири не було. 29.05.2015 року вона також була разом з обвинуваченим, але де саме вказати не може.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що 29.05.2015 року її син ОСОБА_5 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 з 19-00 години до 06-00 години перебували у неї та кожен день з 06-00 години їздять на ж/м Лівобережний-3. 29.05.2015 ОСОБА_5 з ОСОБА_8 прийшли на Калиновський ринок, де вона дала сину товар, з яким останній разом з ОСОБА_8 попрямували до дому. Потім син їй зателефонував та повідомив, що приїхали співробітники міліції. Вважає, що син не скоював злочин, оскільки у той день перебував за місцем мешкання ОСОБА_8 - на ж/м Лівобережний-3, де вони були зачинені у квартирі, ключа від квартири не мали. 29.05.2015 року син ночував за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_8 , а приблизно о 07-00 годині поїхав на ж/м Лівобережний-3, а о 19-00 годині приїхав на Калинівський ринок. Після в чотирьох вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 повернулись до дому. З приводу подій 06.05.2015 року нічого не може вказати, оскільки подій не пам`ятає. Вона суду підтверджує факт своєї присутності до свого допиту на всіх судових засідання, що чула показання потерпілих, свідків, свого сина - обвинуваченого ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що 29.05.2015 року працювала на Калинівському ринку та о 06-00 годині її онук ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 поїхали до її дому. О 19-00 годині їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про приїзд співробітників міліції до дому. Після чого вона разом з ОСОБА_19 пішла до дому, онук направився до відділення міліції. Після повернення ОСОБА_5 до дому, з якого слів та ОСОБА_8 , їй стало відомо, що було проведено впізнання, під час якого ОСОБА_5 не впізнали. 29.05.2015 року у період часу з 17-30 до 18-00 обвинувачений перебував вдома у ОСОБА_8 та знає про це зі слів батьків останньої.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що по дорозі в магазин «АТБ» 27.05.2015 або 28.05.2015 року вранці, приблизно о 08-00 або 09-00 годині (точний час вказати не може), бачила ОСОБА_5 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 у дворі його будинку, а коли поверталась назад їх вже не було. У цей день приблизно о 19-00, 20-00 годині бачила, як їх забирали співробітники міліції., а пізніше бачила, як вони повертались з райвідділу та розказали, що було проведено впізнання, під час якого ОСОБА_5 не впізнали. Характеризує обвинуваченого з позитивної сторони, але зазначає, що той раніше був засуджений. Зі слів його матері та його самого - «это было по молодости, по глупости». Вважає, що ОСОБА_5 не міг скоїти злочини, оскільки «он спокойный, нормальный человек, просто может попал не в ту компанию».

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що у неї вдома ОСОБА_5 та ОСОБА_8 проживають разом, кожен день приходили приблизно о 06-30 годині, а біля 19-00 години їздили до нього до дому. З приводу подій 29.05.2015 року та 06.05.2015 року вказати нічого не може та загально характеризує обвинуваченого з позитивної сторони.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 є близькими родичами обвинуваченого бабусею та матір`ю. Крім того ОСОБА_19 підтвердила суду факт свого перебування як вільного слухача на всіх судових засіданнях у вказаному судовому провадженні.

Свідок ОСОБА_8 , відповідно до показань, як свідків сторони захисту, її самої так і обвинуваченого, є цивільною дружиною останнього. Крім цього відповідно до показань обвинуваченого та свідків сторони захисту, обвинувачений разом з ОСОБА_8 кожен день з 06-00 години їдуть на ж/м Лівобережний-3, де перебувають до 19-00 години. Разом з цим відповідні показання спростовуються показаннями іншого свідка сторони захисту - ОСОБА_17 , яка у день скоєння кримінального правопорушення, відносно потерпілої ОСОБА_7 , чітко вказала, що «вранці приблизно о 08-00 або 09-00 годині бачила ОСОБА_5 , разом зі своєю дівчиною - ОСОБА_8 , у дворі його будинку, коли поверталась назад їх вже не було. Разом з цим зазначила, що у той самий день приблизно о 19-00, 20-00 годині знову їх бачила, як їх забирали співробітники міліції».
Крім зазначеного, показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_18 з приводу подій 29.05.2015 року суттєво різняться, а саме: ОСОБА_19 зазначила, що обвинувачений, разом з ОСОБА_8 о 19-00 годині приїхали на Калинівський ринок, а після в чотирьох - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 повернулись до дому. Всупереч цьому ОСОБА_18 про ці події взагалі не зазначає, вказавши лише, що «о 06-00 годині ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 поїхали до її дому, а о 19-00 годині їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про приїзд співробітників міліції до дому».

Свідок ОСОБА_8 про події 29.05.2015 року вказала, що була з обвинуваченим, але, де, у який саме час, не вказала. З приводу подій 06.05.2015 року зазначила лише, що «з 08-00 години перебувала разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 ».
Свідок ОСОБА_20 про події 29.05.2015 року та 06.05.2015 року нічого не зазначила, проте вказала, що обвинувачений з ОСОБА_8 приходили до її дому о 06-30 годині, що суперечить як показам обвинуваченого та і свідків сторони захисту.

Крім того, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (вирок набув чинність).

Під час минулого судового провадження ОСОБА_5 , як і у теперішньому кримінальному проваджені, обрав своєю лінією захисту невизнання своєї вини у грабежу та свідком захисту також була його мати ОСОБА_19 яка дала неправдиві показання суду, намагаючись штучно створювати алібі своєму сину.

Суд вважає, що суперечливі показання свідків захисту: ОСОБА_19 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_20 , не спростовують доказів обвинувачення, а є не чим іншім, як намагання стороною захисту за рахунок показань родичів та знайомих обвинуваченого, штучно створити алібі ОСОБА_5 та направлені на виправдання останнього, щоби той уникнув кримінальної відповідальності, а, тому, суд показання вказаних свідків до уваги не приймає.

Суд вважає, що вказана заява та показання ОСОБА_5 не відповідають дійсності та повністю спростовується сукупністю об`єктивними доказами, оцінку яким суд надав, це:

- послідовими показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 як на досудовому слідстві так і під час судового засідання, що причин оговорювати обвинуваченого у них не має. Вони підтверджують та наполягають, що саме ОСОБА_5 , а не інша особа, якого вони розгледіли та запам`ятали у обличчя, скоїв відносно них грабежі. Сумнівів в цьому у них не має.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , що 29.05.2015 року ОСОБА_7 попросила її відкласти покупку іграшки на один день. Повернувшись через два дні ОСОБА_7 розказала їй, що її в той день пограбували та викрали золоті ланцюжок з хрестиком, а вона обличчя грабіжника добре запам`ятала.

- висновки експертиз, данні слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 .

Суд вважає, що у суду відсутні будь-які сумніви щодо показань потерпілих та свідків сторони обвинувачення щодо винуватості ОСОБА_5 у скоєних кримінальних правопорушень, або вважати їх показання як такі, що є недостовірними, неправдивими, а цих осіб зацікавленими особами.
Судом не встановлено, що під час досудового розслідування було порушено право обвинуваченого на захист. Такі заяви від ОСОБА_5 у матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на викладене, суд розцінює не визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як обрану останнім лінією захисту і бажання будь-яким засобом уникнути відповідальності за вчинення ним умисного тяжкого корисного кримінального правопорушення, і вважає, що показання обвинуваченого не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому суд не може його показання взяти до уваги.

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.
З огляду на викладене, оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_5 свою провину не визнав, не розкаявся, раніше був неодноразово засуджений і через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, скоїв умисний тяжкий корисливий злочин, який представляє велику суспільну небезпеку.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, велику суспільну небезпеку злочину, виняткову стійкість злочинних намірів ОСОБА_5 , характер злочинів, тому суд вважає, що це свідчать про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, є обставиною для призначення обвинуваченому покарання тільки у вигляді позбавлення волі на певний строк з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Обставини, пом`якшуючі покарання, судом не встановлені.

ОСОБА_5 на час затримання ніде не працював, постійного доходу не має, не має тяжких хвороб, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта: з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 184,80 гривень.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, частково, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, до призначеного покарання приєднати невідбуту засудженим частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2015 року та ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 13.06.2015 року.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта: з боку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 184,80 гривень.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - за два дні позбавлення волі, а саме: з 13.06.2015 року і по день набуття вироку законної сили.
Обвинувачений, прокурор, захисник та потерпілі мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілим копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1