Справа № 635/4669/16-к
Провадження 1-кп/635/572/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середньотехнічну освіту, неодружений, не працює, раніше засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 1991 року за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 25 КК України, умовно з обов`язковим залученням до праці; вироком Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 1992 року за ч. 2 ст. 206, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 01 серпня 1997 року за відбуттям строку покарання; вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 1998 року за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, звільнений 05 червня 2000 року за відбуттям строку покарання; вироком Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2001 року за ч. 2 ст. 229-6 (в редакції 1960 року), перекваліфіковано на ч. 2 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 18 липня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 15 днів; вироком Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2007 року за ч. 1 ст. 396, ст. 198, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17 вересня 2007 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 15 грудня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 23 дні; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 наприкінці лютого 2016 року в вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де таємно викрав баскетбольний щит вартістю 600,00 гривень та крупорушку, вартістю 150,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 750,00 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин його вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що наприкінці лютого 2016 року в вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де викрав баскетбольний щит та крупорушку, після чого з місця вчинення злочину зник та здав викрадене на металобрухт.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка відповідно до п. 13 ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності, останній раз за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та в період іспитового строку, повторно вчинив злочин проти власності, який відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачена відповідальність за вчинене із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого, а попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 5553 від 24 травня 2016 року в розмірі 176,20 гривень, що підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф, М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Заходи забезпечення провадження закінчили строк їх дії.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, приєднавши до призначеного цим вироком покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року у виді 8 (восьми) місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Речові докази: баскетбольний щит білого кольору та крупорушку, що була у використанні з ручним приводом, які належать ОСОБА_5 та зберігається у неї на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1