Справа № 464/2975/16-к
пр.№ 1-в/464/823/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року м.Львів
Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за поданням Львівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 22 грудня 2009 року Дніпровським районним судом м.Херсона за вчинення злочинів передбачених ст.ст.189 ч.3, 187 ч.3, 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією майна. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.02.2016, згідно з ст.72 ч.5 КК України зараховано у термін 01 рік 03 місяці 15 днів перебування під вартою.

Адміністрація Львівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) спільно із спостережною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого умовно-достроково.

У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали подання повністю та просять таке задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`яснень п.п.2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці. Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із матеріалів справи встановлено, що засуджений відбув 3/4 строку покарання, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 06 місяців 24 дні.

Так, відбуває покарання за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.189, ч.3 ст.187 КК України, який відносяться до тяжкого та особливого тяжкого злочинів у відповідності до ст.12 КК України.

Разом із тим, під час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_3 у вчиненні злочину розкаюється та вважає обране покарання справедливим; працевлаштований різноробочим на виробництві установи на добровільних засадах без оплати праці; у суду відсутні будь-які докази знищення, пошкодження матеріалів, обладнання під час праці, за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці заохочувався сім разів протягом 2012-2015 років; при цьому, такий час не розцінюється судом як безпосередньо таким, що передує розгляду спірного питання, а відтак вважаю, що засуджений своє працею довів своє виправлення; вимоги режиму утримання порушував п`ять разів за що притягався до дисциплінарної відповідальності, востаннє 09.01.2013, однак такі стягнення погашені у встановленому законом порядку, а відтак вважається, що на момент розгляду справи відсутні будь-які стягнення, що свідчить про дотримання вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засуджених обов`язків; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, а тому, вивчивши ретельно особу засудженого судом встановлено критеріїв, що останній сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак, приходжу висновку, що ОСОБА_3 необхідно умовно-достроково звільнити від відбування покарання, а подання задовольнити.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Херсон від 22.12.2009 та ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.02.2016 засудженому зараховано 01 рік 03 місяці 15 днів попереднього ув`язнення у відповідності до ст.72 ч.5 КК України, умовно-достроково на 6 місяців 24 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1