Справа № 135/728/16-к
Провадження № 1-кп/135/31/16
ВИРОК
іменем України

17.05.2016 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харпачка Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в с. Басаличівка Гайсинського району, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 05.11.1998 року Терновським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 143, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22.08.2001 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 81, ст. 208, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 4 місяців позбавлення волі;

- 15.03.2004 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 14.07.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 25.03.2011 року відмінено іспитовий строк та направлено для відбуття покарання, призначеного Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. 23.11.2015 року звільнений від відбування покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 грудня 2015 року близько 20 години ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вирішили викрасти чуже майно, яке належить фермерському господарству «Усадьба» та знаходиться в тамбурі сторожового приміщення на охоронюваній території фермерського господарства «Усадьба» за адресою: Вінницька область, м. Ладижин вул. К.Маркса, 2/а.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прибули до території вищевказаного фермерського господарства. Після чого, близько 21 год.10 хв., ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та що охоронника території поруч немає, проникнув, перелізши через паркан, на охоронювану територію фермерського господарства «Усадьба». В цей час ОСОБА_4 , підійшовши до паркана фермерського господарства, залишився чекати ОСОБА_5 на вулиці та спостерігати за навколишньою обстановкою, оскільки фізично не міг подолати висоту паркану. В подальшому ОСОБА_5 шляхом вільного доступу через вхідні двері з тамбура сторожового приміщення умисно, таємно, з корисливого мотиву, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, протиправно, незаконно викрав дві бензопили марки «STIHL МS 361», вартістю 9890 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень кожна, які передав через паркан фермерського господарства ОСОБА_4 , що залишився його чекати на вулиці та спостерігати за навколишньої обстановкою.

Вищевказаними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 завдали фермерському господарству «Усадьба» матеріального збитку на загальну суму 19780 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що дійсно ввечері в суботу 5 грудня сиділи, випивали в нього вдома. До нього прийшов ОСОБА_5 . З ним вирішили піти і викрасти дві бензопили. Він знав де знаходяться бензопили, оскільки був на території та сторожував на фермерському господарстві, перед цим днем зранку він змінився, а бензопили знаходились у тамбурі сторожової будки. До фермерського господарства поїхали велосипедами, під`їхали з боку поля до паркану. Він не зміг перелізти, але розповів ОСОБА_5 де знаходяться бензопили. ОСОБА_7 переліз через паркан і пішов взяв пилки і по одній передавав йому. Пилки на велосипедах везли до нього додому, де й залишили їх. Потім він сам віддав їх слідчому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що дійсно приблизно 5 грудня прийшов до ОСОБА_4 в гості, випили. ОСОБА_4 сказав, що знає де є бензопили, розповів де. Поїхали до фермерського господарства на велосипедах. Він переліз через паркан, а ОСОБА_4 не зміг. В тамбурі будки були відкриті двері, дві пилки були при вході, він взяв пилки і подав їх через паркан ОСОБА_4 . Потім поїхали на велосипедах додому. Хотіли віддати їх але не знали як. Потерпілому всю шкоду відшкодували.

В судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_6 вказала, що пропажу пилок виявили в той же день, в суботу 5 грудня, сторож відходив палити котел, а коли прийшов, то одразу виявив, що пилок немає, бо вони були при вході на видному місці. Майно їм повернули, матеріальні збитки обвинуваченими відшкодовано, потерпіла особа до них претензій ніяких не має.

Покази обвинувачених є послідовними, логічними, не суперечать один одному, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинувачених та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особи обвинувачених.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою вчинили викрадення належних фермерському господарству «Усадьба» двох бензопил марки «STIHL МS 361».

А тому дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особи винних. Зокрема, те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинувачені на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають.

Обставиною, яка пом`якшує покарання кожного обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Обираючи кожному з обвинувачених покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Представник потерпілої особи вказала, що претензій до обвинувачених не має, викрадене майно йому повернуто, просить суд призначити обвинуваченим найнижчу міру покарання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи думку представника потерпілої особи, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, в розмірі, ближчому до мінімального і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню.
ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, в розмірі, ближчому до мінімального, а його виправлення суд вважає можливим тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за попередніми вироками знов вчинив умисний злочин проти власності, через незначний час після відбуття покарання за попередній злочин.

Таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, кожного окремо, та попередження вчинення ними нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, достатність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , з огляду на його особу та репутацію (неодноразові судимості за вчинення злочинів проти власності, перебував раніше в розшуку), опинившись на волі, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим вироку суду. При цьому, враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченого, суд знаходить правові підстави для визначення застави у розмірі, який дорівнює двадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

По справі немає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підстави ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в с. Басаличівка Гайсинського району, під варту в залі суду негайно і утримувати його в межах даного кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків двадцять розмірів мінімальних заробітних плат, тобто в розмірі 29000 грн., після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з під варти в межах даного кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покласти строком на два місця з дня звільнення з під варти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 17 травня 2016 року (11 год. 25 хв.), зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 17.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі: дві бензопили марки «STIHL МS 361», що передані на зберігання представнику потерпілої особи ОСОБА_8 - залишити потерпілій особі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: