Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1172/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Потерпілого ОСОБА_5

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 05.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зибіно, Білогірського району, АР Крим, громадянина України, освіта повна середня, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05 серпня 2016 року о 23 годині 00 хвилинах ОСОБА_4 скориставшись відсутністю сторонніх громадян та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна для особистої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом відчинення дверцят з пасажирського боку, проник до автомобіля марки «Мітсубісі Паджеро» сірого кольору, д/з № НОМЕР_1 , розташованого на узбіччі дороги по вулиці Тімірязєва біля будинку № 14 в с. Василівка, Миколаївського району, Одеської області, звідки викрав: барсетку чорного кольору, б/в, вартістю 170 гривень 00 копійок, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Миколаївським РВ ГУМВС України в Одеській області від 15 жовтня 1997 року, ні ім`я ОСОБА_5 , картку фізичної особи платника податків про присвоєння ОСОБА_5 ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 , посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «CHERI» серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_5 , готівкові кошти у розмірі 3700 гривень 00 копійок, банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_7 , на якій знаходились кошти у розмірі 4800 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3870 гривень 00 копійок. З викраденим зник та розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 10.08.2016 року о 10 годині 46 хвилинах, ОСОБА_4 шляхом підбору ПІН коду банківської картки, належної ОСОБА_5 , з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, таємно зняв грошові кошти у розмірі 4800 гривень 00 копійок з банківської картки № НОМЕР_7 з банкомату «Приват Банк», розташованому за адресою: Одеська область, Миколаївський район, смт. Миколаївка, вулиця Калініна, 51, які належать ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому шкоду на загальну суму 4800 гривень 00 копійок. З викраденим зник та розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України вірно, а саме: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

10.11.2016 року, під час досудового розслідування, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було досягнуто угоду про примирення.

Згідно умови вказаної в угоді, підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав вину у вчиненні зазначеного злочину та відшкодував завдані матеріальні збитки в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яку повинен понести підозрюваний у разі затвердження такої угоди, а саме: у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Пояснив, що дійсно при зазначених обставинах здійснив злочин. На даний час відшкодував заподіяну шкоду потерпілому. У вчиненному щиро розкаюється. При цьому, дав згоду на застосування до нього узгодженої, згаданої угоди, виду та міри покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що на даний час із обвинуваченим примирилися, заподіяну злочином шкоду йому повністю відшкодовано, просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 185 ч. 1КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє зміст прав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженої сторонами угоди, міри покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України повернути за належністю.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 10 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000292 від 05.10.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу не обирати.

Речові докази: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Миколаївським РВ ГУМВС України в Одеській області від 15 жовтня 1997 року на ім`я ОСОБА_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ; посвідчення водія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки«CHERI» серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ; талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_5 , які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , передати ОСОБА_5 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1