Провадження №1-кп/761/149/2015
В И Р О К
іменем України
23 грудня 2015 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шостка Сумської обл., громадянина України, одружений, пенсіонер, інвалід ІІ групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0009400, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 19.06.2014, в денний час, знаходячись у приміщенні відділу централізованого оформлення паспортних документів №17 ГУДМС України в м. Києві, що на бульварі Т. Шевченка, 27 в м. Києві, з метою отримання закордонного паспорта громадянина України на своє ім`я, надав працівнику відділу усі необхідні документи, після чого в результаті опрацювання персональних даних ОСОБА_5 було встановлено, що останній перебуває на обліку МВС України як особа, яка притягується до кримінальної відповідальності, що унеможливлювало отримання ним закордонного паспорту, про що ОСОБА_5 було повідомлено.
Після чого ОСОБА_5 , який перебуває на обліку в МВС Україні, як особа, яка притягується до кримінальної відповідальності, перебуваючи у невстановленому слідством місці та в невстановлений слідством час, від не встановленої слідством особи отримав довідку № 617-23072014/00999 видану на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що останній на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває, для подальшого отримання ним закордонного паспорта громадянина України.
В подальшому, 24 липня 2014 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУДМС України в м. Києві, що на бульварі Т. Шевченка, 27, в м. Києві та з метою отримання закордонного паспорта громадянина України, пред`явив головному спеціалісту відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУДМС України в м. Києві ОСОБА_6 завідомо підроблену довідку № 617-23072014/00999 про те, що станом на 23.07.2014 на території України на обліку МВС він не перебуває, тим самим використав завідомо підроблений документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і які надають певні суб`єктивні права.
Згідно відповіді Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 довідка під № 617-23072014/00999 за підписом заступника начальника управління спеціальних перевірок та довідкового обліку ДІАЗ МВС України ОСОБА_7 не видавалась.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування як використання завідомо підробленого документу, тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, не визнав в повному обсязі. В суді ОСОБА_5 пояснив, що жодної довідки до відділу централізованого оформлення паспортних документів №17 ГУДМС України в м. Києві він не подавав, документи подавав Бондару, який взяв у нього паспорт, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, більше нічого не подавав. На підприємство "Документ" він звернувся з приводу отримання паспорту, який надає право виїзду за кордон, оскільки попередньо виданий паспорт він втратив. Його направили до Бондаря, який видав йому квитанції для сплати послуг, після чого він оплатив всі платежі. Паспорт готувався 2-2,5 тижня, Бондар сказав, що в перших числах серпня 2014 року буде готовий паспорт. Особисто він ніякого повідомлення від працівників Відділу не отримував, а коли приїхав за паспортом, працівники міліції звинуватили його в поданні з метою отримання паспорта для виїзду за кордон підробленої довідки про судимість, запропонували писати пояснення з приводу загублення паспорту. Вказав, що судимостей він не має, перешкод для отримання паспорту для виїзду за кордон він також не має, на підтвердження чому він надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який він отримав через Обухівське відділення міграційної служби 03.10.2014 року. Заперечував в суді, що саме він надав довідку та саме ту, на яку посилається прокурор в обґрунтування обвинувачення.

В підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 прокурором в суді наведені показання свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 в суді пояснила, що 19.06.2014 громадянин, який представився ОСОБА_5 , звернувся до ДП «Документ» про отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 . Севастопольським РУГУМВС притягнутий до кримінальної відповідальності, тому працівники паспортного столу інформували ОСОБА_5 про необхідність уточнити ці протиріччя. ОСОБА_5 надав довідку про відсутність судимості, але в ході перевірки встановлено, що така довідка не видавалася. Крім того свідок ОСОБА_8 вказала, що вона особисто не була присутня, коли передавалася довідка працівнику паспортного столу ОСОБА_6 , та сама вказану довідку не перевіряла. Також їй не відомо, чи проводились слідчі дії по впізнанню особи, оскільки слідчий її лише допитував.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що в її обов`язки входить перевірка анкетних даних громадянина, що звертається з заявою про видачу паспорта. 19.06.2014 до їхнього відділу звернувся громадянин ОСОБА_5 для оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон в звичайному режимі. Ним було подано пакет документів, серед яких і довідка про відсутність судимостей, ці документи передані з 1 поверху на другий, перед цим вони пройшли реєстрацію в журналі та чекали відправки на перевірку, це триває 30 днів. Через 2 тижні на запит приходить довідка про наявність чи відсутність судимостей. Коли надійшла довідка по ОСОБА_5 , в ній були відомості про те, що останній притягується до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 та ч.3 ст.190 КК України з відомостями, що рішення не прийнято. Після цього вона телефонувала ОСОБА_5 , 09.07.2014 в телефонній розмові вона йому повідомила зміст довідки МВС, на що ОСОБА_5 дуже емоційно став пояснювати, що все вже давно вирішив. Тоді ОСОБА_6 порадила ОСОБА_9 принести копію рішення для направлення до МВС чи самому її туди направити. Після цього документи ОСОБА_5 відкладені з відміткою про те, що громадянина повідомлено. Ця розмова відбувалась на робочому місці ОСОБА_6 і її чули приблизно 15 співробітників. Приблизно 23-24 липня 2014 року ОСОБА_6 перебувала у своєму робочому кабінеті на другому поверсі, коли з першого поверху її покликали та сказали, що громадянин приніс довідку. Вона підійшла до віконця, та побачила, що лежить довідка на половині аркушу А4, в якій вона прочитала, що вона стосується ОСОБА_5 . Коли вона спитала, чия це довідка, то до віконця підійшов ОСОБА_5 та сказав, що довідка належить йому. ОСОБА_6 пояснила, що цю довідку все одно будуть перевіряти та йому в подальшому зателефонують. Після цього взяла цю довідку та піднялася до себе на робоче місце на 2 поверсі. В подальшому вона зателефонувала до департаменту та попросила перевірити відомості щодо ОСОБА_5 .. Через годину чи півтори їй передзвонили та сказали, що змін в базі немає і необхідно оглянути цю довідку та побачити громадянина ОСОБА_5 , про що вона доповіла керівнику ОСОБА_8 для прийняття подальшого рішення.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що 19.06.2014 він приймав пакет документів у ОСОБА_5 для оформлення закордонного паспорту. ОСОБА_5 прийшов до їхнього підприємства як клієнт з метою оформити паспорт для виїзду за кордон. Підійшовши до робочого віконця ОСОБА_10 з пакетом зібраних необхідних документів ОСОБА_5 надав паспорт громадянина України, підстав сумніватися у дійсності паспорту у нього не було, тому він почав оформлення документів для подальшого отримання паспорту, а саме: заяву на отримання паспорту, запит про проведення перевірки на наявність судимостей про погодження, на що ОСОБА_5 написав заяву. В самій заяві про видачу паспорту пункт про те, чи є у особи судимість, - відсутній, це робиться в процесі оформлення шляхом запиту до МВС для отримання довідки. ОСОБА_5 звільнявся від державного мита за Чорнобильським посвідченням. Про те, що у ОСОБА_5 є судимість, останній не вказував. Те, що у ОСОБА_5 проблеми з даними про притягнення до кримінальної відповідальності йому стало відомо лише при допиті в якості свідка. Відеоспостереження на підприємстві, де він працює, ведеться у центральній залі, в якій здійснюються послуги. Там, де надавалася довідка, відеоспостереження також ведеться. Крім того, свідок ОСОБА_10 вказав, що до його повноважень не входить вирішення подальшої долі документів.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що 19.06.2014 вела прийом клієнтів біля 19 віконця, їй ОСОБА_5 ніяких документів не надавав, поряд зі нею тоді була ОСОБА_12 , яка взяла довідку від ОСОБА_5 . Довідка була на аркуші паперу, зміст довідки вона читала, потім покликали ОСОБА_6 , щоб їй показати цей документ, оскільки виникли сумніви у його справжності. Відеоспостереження у залі прийому ведеться. Інші працівники підприємства не могли виготовити таку довідку.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснив, що в його обов`язки входить виготовлення фотографій на документи клієнтам. З приводу довідки, наданої ОСОБА_5 , він нічого суду повідомити не може.

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що 28.07.2014 він заступив на добове чергування в складі оперативної групи 4-го ВМ Шевченківського РУГУ МВС України в м.Києві. В подальшому його викликано на виїзд в складі слідчо-оперативної групи за адресою бульв. Т.Шевченка, 27 в м.Києві, де за попередньою інформацією невідома особа надала підроблену довідку про відсутність судимостей та затримана на місці оперативними працівниками ГУ МВС України в м.Києві і в подальшому встановлено, що це ОСОБА_5 . Зі слів оперативних співробітників встановлено, що ОСОБА_5 надав підроблену довідку до ДП «Документ». Вказані документи йому надано керівником ДП «Документ» під час проведення огляду місця події на другому поверсі в кабінеті №20, серед яких знаходилась і вказана довідка. Огляд проведено в присутності двох понятих з переліку працівників ДП «Документ» та заступника начальника відділу ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 запрошено проїхати до відділення міліції для дачі пояснень з даного приводу, на що останній погодився. Те, що зазначена довідка підроблена, встановили пізніше, після допиту уповноваженої особи, які підписує такого роду довідки. На місці події ним складено протокол огляду місця події, який є єдиною слідчою дією до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після чого матеріали були передані для реєстрації в журналі єдиного обліку, після першим заступником начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві дано доручення слідчому Гуменному про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст.214 КПК України. Крім того зазначив, що оперативні співробітники ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_4 не входили до складу оперативної групи ОСОБА_14 . Про те, що в приміщенні ведеться відео спостереження, йому відомо не було, працівники підприємства його про це також не повідомляли.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що коли ОСОБА_5 прийшов до установи з документами, вона покликала ОСОБА_6 , яка займається питанням щодо довідок, а ОСОБА_5 передав їй документи, які саме - вона не бачила. Документ ОСОБА_5 залишив на підставці для документів біля віконця прийому громадян, після чого ОСОБА_6 взяла цей документ та пішла до себе в кабінет. Оперативна група приїхала не того дня, коли ОСОБА_5 подавав довідку. Хто її викликав та які дій вони вчиняли, ОСОБА_12 не бачила. Особу громадянина, який подавав довідку, вона не перевіряла.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.07.2014 він в складі оперативної групи виїжджав за адресою бульв. Т.Шевченка, 27 в м.Києві, де ОСОБА_5 надав довідку про наявність чи відсутність судимостей, яка викликала сумніви у її дійсності. Підійшовши до ОСОБА_5 та пред`явивши своє службове посвідчення працівника правоохоронних органів, запросили пройти до автомобіля для дачі пояснень, на що ОСОБА_5 добровільно погодився. ОСОБА_5 вказав, що таку довідку він не подавав. Вищевказану довідку також оглянув ОСОБА_15 , який вказав, що таку довідку він не підписував. Після чого він викликав слідчо-оперативну групу 4-го ВМ Шевченківського РУГУ МВС України в м.Києві для подальшого вчинення процесуальних дій.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснила, що безпосередньо прийомом та оглядом довідок про відсутність чи наявність судимостей не займалась. Вказала, що їй зателефонували з ДП «Документ» та повідомили, що громадянином подано довідку, яка викликає сумніви у її справжності. Перевіривши цю інформацію по електронній базі, виявила невідповідність тексту довідки з даними, що внесені в електронну базу. Вказала, що довідку такого змісту вона не видавала та не підписувала, ОСОБА_5 не пам`ятає та до ДП «Документ» щодо видачі довідки такого змісту останній не звертався. Довідку під №617 видано на ім`я іншої людини за письмовою заявою. Номер довідки, яку видано на ім`я ОСОБА_5 , не пам`ятає. Зазначила, що на довідках ставиться не особистий підпис, а факсиміле, доступ до якого мають декілька співробітників установи, на яких покладено такі функціональні обов`язки.

Свідок ОСОБА_15 в суді пояснив, що 28.07.2014 виїжджав до центру виготовлення паспортів для огляду довідки за дорученням свого керівництва. Пояснив, що оформлював довідку про наявність чи відсутність судимостей на запит Державної міграційної служби центру видачі закордонних паспортів. Перша - від 24.06.2014 з інформацією про те, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, друга - від 23.07.2014. Вказав, що номери довідкам присвоюються автоматично в послідовному порядку черговості їхнього створення, та кожного місяця номери починаються спочатку.

Також прокурор в обґрунтування обвинувачення надав суду фактичні дані, які містяться в наведених документах та речових доказах, а саме:

-витягу з Єдиного реєстру кримінальних проваджень про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.4 ст.358 КК України від 04.09.2014 № 0009400 щодо використання ОСОБА_5 24.07.2014 приблизно о 11.00 год. в приміщенні Відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМС України в м.Києві, що за адресою: м.Київ, бул.Шевченка, 27, з метою отримання закордонного паспорта;

-протоколі огляду від 28.07.2014 слідчим СВ ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_14 в присутності понятих в службовому кабінеті № 20 ДП «Документ» на 2 поверсі буд.№ 27 по бул. Т.Шевченка в м.Києві, у ОСОБА_16 в руках документи: паспорт громадянина України на ім.*я ОСОБА_5 , анкета отримувача паспорта громадянина України для виїзду за кордон, квитанції в кількості 2 шт., довідка про судимість, копія ідентифікаційного коду, протокол погодження персональних даних, копія паспорта, копія посвідчення учасника ЛНА на ЧАЕС, заява про надання платної послуги, запит, копія посвідчення особи на повернення в Україну, запит, копія закордонного паспорта від 17.12.2007, Ф1 від 16.03.2012,Ф1 від 08.07.2014, копія паспорта від 08.07.2014, заява, довідка про судимість,довідка про судимість. ОСОБА_17 повідомила, що це документи, надані ОСОБА_5 до підприємства з метою відновлення закордонного паспорта. Вказані документи були вилучені;

- додатку до протоколу огляду від 28.07.2014 є фототаблиця, засвідчена підписом слідчого ОСОБА_18 ;

- протоколі огляду предметів від 15.08.2014, згідно якого слідчий ОСОБА_18 у кримінальному провадженні № 0007841 від 28.07.2014 провів огляд документів, які були вилучені в ході огляду місця події від 28.07.2014 в службовому кабінеті № 20 відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМС України в м.Києві на бул. Т. Шевченка, 27 в м.Києві. В ході огляду встановлено та оглянуто документи на ім*я ОСОБА_5 , в тому числі довідка Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України про наявність або відсутність судимості № 800-23072014/00999, в якій зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку як особа, яка притягується до кримінальної відповідальності, довідка Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України про наявність або відсутність судимості № 617 -23072014/00999, видана на ім*я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що останній на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває. На даній довідці знаходиться печатка «Для довідок» Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України, а також в графі заступник начальника управління знаходиться підпис від імені, як зазначено в довідці, ОСОБА_7 ;

- постанові старшого слідчого СВ ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м.Києві Білоконного від 28 серпня 2014р. про визнання вилучених протоколом огляду місця події від 28 липня 2014 року в службовому кабінеті № 20 Відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМС України в м.Києві, довідку Департаменту № 617 -23072014/0099 на ім*я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що останній на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває, речовим доказом, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- анкеті отримувача паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім*я ОСОБА_5 від 19.06.2014, в якій останній повідомив про відсутність підстав, передбачених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України», які обмежують його право на виїзд за кордон;

- квитанції про сплату державного мита;

-довідці № 617-26062014/0099 Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України, відповідно до якої ОСОБА_5 , громадянин України, станом на 27.06.2014 є особою, яка з 21.02.2014 Ленінським РВ ВС м.Севастополя притягується до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 358, ч.1 ст.358, ч.3 ст. 190 КК України. Відомості про судовий розгляд провадження до МВС не надходили. Згідно примітки, з 27.03.2014 інформація надається без урахування обліків ГУ МВС України в АР Крим;

-протоколі погодження персональних даних, що вносяться до паспортного документу;

-копії паспорта НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Обухівським РУ ГУ МВС України в Київській області 26.08.2011;

- копії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи НОМЕР_2 на ім.*я ОСОБА_5 ;

- заяви ОСОБА_5 від 19.06.2014 на ім*я начальника Відділу з централізованого оформлення документів № 17 ГУ ДМС України в м.Києві про надання платної послуги - оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон взамін втраченого;

- запиту від 19.06.2014 № 23/33332 до начальника ГУ ДМС України в Київській області про перевірку за обліками ГУ ДМС інформації щодо ОСОБА_5 ;

- запиту від 19.06.2014 № 23/33332 до начальника ГУ ДМС України в м. Севастополі про перевірку за обліками ГУ ДМС інформації щодо ОСОБА_5 ;

- посвідчення особи від 30.05.2014 на повернення в ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-заяв ОСОБА_5 від 20.02.2012, 04.07.2014 про видачу паспорта громадянина України;

-копії паспорта НОМЕР_3 на ім*я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Обухівським РО УГМС МВС України в Київській області 08.07.2014;

- заяви ОСОБА_5 до Відділу централізованого оформлення документів № 17 ГУ ДМС України в м.Києві про втрату паспорта ЕА НОМЕР_4 від 17.12.2007, дійсного до 17.12.1017;

-довідці № 800-23072014/00999 Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України, відповідно до якої ОСОБА_5 , громадянин України, станом на 27.06.2014 є особою, яка з 21.02.2014 Ленінським РВ ВС м.Севастополя притягується до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 358, ч.1 ст.358, ч.3 ст. 190 КК України. Відомості про судовий розгляд провадження до МВС не надходили. Згідно примітки, з 27.03.2014 інформація надається без урахування обліків ГУ МВС України в АР Крим;

- відповіді від 29.07.2014 Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України на запит. Відповідно до змісту якої громадянину ОСОБА_5 довідка № 617 -23072014/00999 за підписом заступника начальника управління спеціальних перевірок та довідкового обліку ДІАЗ МВС України ОСОБА_7 не видавалася. Довідка під вказаним номером була видана на ім*я ОСОБА_20 за підписом начальника управління спеціальних перевірок та довідкового обліку ДІАЗ МВС України ОСОБА_15 , надають наявну в ДІАЗ інформацію стосовно ОСОБА_5 ;

-довідці № 617 - 23072014/00999 Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України за підписом ОСОБА_7 з печаткою «Для довідок», відповідно до якої за обліками МВС громадянин України ОСОБА_5 на території України станом на 23.07.2014 не перебуває;

- постанові слідчого від 15 серпня 2014 року про відібрання зразків почерку у ОСОБА_7 для проведення судово почеркознавчої експертизи,;

-протоколу отримання зразків почерку від 15.08.2014, відповідно до якого у ОСОБА_7 було відібрано зразки почерку та підпису для проведення почеркознавчої експертизи;

- постанови слідчого від 15 серпня 2014 року про відібрання експериментальних відбитків оригіналу печатки «Для довідок» Департаменту інформаціно аналітичного забезпечення МВС України для експертного дослідження;

- протоколу від 15 серпня 2014 року відібрання зразків відбитку оригіналів печатки «Для довідок» Департаменту інформаціно аналітичного забезпечення МВС України;

- висновку експерта від 27.08.2014 № 1129, який зроблений на підставі постанови слідчого від 25.08.2014 про призначення технічної експертизи документів у кримінальному провадженні від 28.07.2014 № 0007841. Відповідно до висновку зображення відтиску печатки «Для довідок» Департамент інформаційно аналітичного забезпечення МВС України в довідці № 617-23072014/00999 на ім*я ОСОБА_5 , виконане із застосуванням кольорової копіювально множильної техніки із струменевим способом передачі зображення. Зображення підпису в графі «Заступник начальника управління» в довідці № 617-23072014/00999, виданої на ім*я ОСОБА_5 , виконане із застосуванням кольорової копіювально множильної техніки із струменевим способом передачі зображення;

- протоколу пред*явлення особи для впізнання за фотозніками від 22 серпня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_6 вказала, що на пред*явлених їй фото вона впізнає особу, яка схожа на особу, яка 24.07.2014 надала довідку на прізвище ОСОБА_21 ;

- направленої під супровідною заявою від ОСОБА_7 зразку довідки про відсутність/наявність судомості за фактично неіснуючим номером 0-00000000/0000 з відбитком підпису ОСОБА_7 ;

-рапорта від 28.07.2014 ст.о/у в ОВС УКР ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_4 про виявлення ознак злочину в діях ОСОБА_5 під час звернення для оформлення паспорта з наданням довідки про відсутність судимостей з ознаками підробки.

Оцінивши в сукупності всі докази по даній справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх фактичних даних, які б підтверджували факт використання ОСОБА_5 24 липня 2014 року приблизно о 14.20 годин в приміщенні відділу централізованого оформлення паспортних документів №17 ГУДМС України в м. Києві, що на бульварі Т. Шевченка, 27 в м. Києвісаме наведеної прокурором довідки № 617-23072014/00999, видану на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що останній на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває, шляхом подання саме спеціалісту Відділу централізованого оформлення паспортних документів №17 ГУДМС України в м. Києві.
Об*єктивна сторона злочину за ознаками використання завідомо підробленого документа полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності уповноваженим особам.

Предметом злочину є посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов*язків і який видається чи посвідчується підприємством або установою , організацією, громадянином підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи. Документом це належним чином оформлений матеріальний носій будь якої інформації, призначений для посвідчення юридично значимих фактів і подій.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Показання в суді ОСОБА_5 про те, що він не подавав та не використовував як завідомо підроблений документ саме наведену прокурором довідку № 617-23072014/00999, видану на ім`я ОСОБА_5 , відсутність у нього перешкод для отримання паспорта не спростовані прокурором в суді.
Наведені стороною обвинувачення показання свідків в суді не можуть бути покладені в основу встановлення вини обвинуваченого та бути визнані достовірними, оскільки вказані свідки сторони обвинувачення прямо в суді не підтверджують фактичні дані щодо відомих безпосередньо їм обставин, що мають значення для даного кримінального провадження щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до події даного злочину, а саме: що саме ОСОБА_5 24.07.2014 приблизно о 14.20 годин пред*явив головному спеціалісту Відділу № 17 ГУДМС України в м. Києві ОСОБА_6 довідку № 617-23072014/00999, яка згідно обвинувачення єзавідомо підробленою.

Жоден з допитаних свідків обвинувачення не вказав на ОСОБА_5 як особу, яка 24.07.2014 зазначених обставин подавала наведену довідку. Судом встановлено, що жодним з працівників Відділу чи ДП «Документ» не встановлювалася за допомогою документів особа, яка 24.07.2014 принесла довідку.

Так, згідно показань свідка ОСОБА_6 , особу чоловіка, який 24.07.2014 подавав довідку, вона за паспортними даними, іншими документами не перевіряла. В ході впізнання особи за фото не вказала на ОСОБА_5 як особу, яка подала довідку з вказаними в обвинуваченні реквізитами. Натомість в ході впізнання свідок ОСОБА_6 вказала на фото ОСОБА_5 як особу, яка лише схожа на чоловіка, який подав довідку.

Свідок ОСОБА_11 в суді не підтвердила ті обставини, щодо ОСОБА_5 подав саме спеціалісту Відділу ОСОБА_6 довідку з вказаним номером та індивідуальними реквізитами, зазначеними в обвинуваченні. Натомість вказала, що їй особисто ОСОБА_5 не давав ніяких документів, поряд з нею була ОСОБА_22 , яка взяла довідку від ОСОБА_21 , зміст довідки вона не бачила. В свою чергу допитана як свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що вона не вивчала документи на ім*я ОСОБА_5 , не встановлювала особу по документам.

В показаннях допитаного свідка ОСОБА_8 також не містяться фактичні дані безпосередньо про обставини вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, оскільки зазначений свідок пояснила, що не була присутня при передачі довідки ОСОБА_6 , сама вказану довідку вона не перевіряла.

Допитаний свідок ОСОБА_23 в суді пояснив, що 28.07.2014 при виїзді на виклик в складі оперативної групи ним встановлено, що ОСОБА_5 надав підроблену довідку ДП «Документ», де керівником ДП «Документ» йому надані ці документи, про що 28.07.2014 він склав протокол огляду. Проте обставини надання документу особою до ДП «Документ» обсягом обвинувачення не охоплюється і таким чином, свідок ОСОБА_23 в безпосередньо в суді не підтвердив обставини обвинувачення.

Показання в суді свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 також є неналежними доказами, так як не містять фактичних даних про обставини, викладені в обвинуваченні про використання 24.07.2015 ОСОБА_5 завідомо підробленого документу.

За клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 31 липня 2015 року на підставі ст.333 КПК України було доручено слідчому органу досудового розслідування здійснити слідчі (розшукові) дії для встановлення наявності камер відео спостереження та ведення відеозапису 24 липня 2014 року о 14.20 годин в приміщенні Відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМВС України в м.Києві по бул. Шевченка, 27 в м.Києві. Проте за результатами виконання ухвали суду про судове доручення фактичні дані про ведення відеозапису в час, коли ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, прокурором не отримані, відомості про фіксацію на камери відеоспостереження у вказаний в обвинуваченні час факту використання ОСОБА_5 довідки у вказаному в обвинуваченні приміщенні Відділі № 17 ГУ ДМВС України в м.Києві не наведені.
Натомість як убачається з наданої прокурором на виконання ухвали про судове доручення інформації від іншої установи - Державного підприємства «Документ» від 06.10.2015, останній повідомив, що в приміщенні за адресою: м. Київі, бул.Т. Шевченка, 27 встановлені камери відеоспостереження, якими ведеться відеофіксація в режимі збереження даних на жорсткий диск. Відеозапис в період з 09.00 до 15.00годин 24.07.2014 відсутній у зв*язку зі спливом встановленого часу його зберігання та знищенням інформаційних масивів бази персональних даних «Відеонагляд» за запитуваний період відповідно до вимог локальних нормативно правових актів підприємства.
Відомості про ведення відеоспостереження у приміщенні відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУДМС України в м.Києві приміщенні, зазначеному в обвинуваченні як місці, де відбулася подія, - на виконання судового доручення суду не надано.
Наведені прокурором в суді фактичні дані, які містяться в протоколі від 22 серпня 2014 року пред*явлення особи для впізнання по фотознімкам спеціалісту ОСОБА_6 суд не може приймати до уваги як такі, що підтверджують факт подання саме ОСОБА_5 довідки при обставинах обвинувачення 24.07.2014, оскільки за змістом наведений протокол не містить таких фактичних даних. Так, відповідно до зафіксованих в протоколі результатів впізнання ОСОБА_6 особи по фотознімкам, остання впізнала на фото під номером № 3 зображену особу як таку, що лише схожа на особу, яка 24.07.2014 надала довідку на прізвище ОСОБА_21 . Даних про те, що саме зображена особа на пред*явленому фото ОСОБА_5 подав їй 24.07.2014 зазначену в обвинуваченні довідку № 617-23072014/00999 видану на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що останній на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває, для подальшого отримання ним закордонного паспорта громадянина України вказаний протокол пред*явлення особи для впізнання від 22.08.2014 не містить, тому є неналежним доказом.
Також прокурором не доведено в суді, що головний спеціаліст відділу централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМС України в м. Києві ОСОБА_6 є особою, яка уповноважена установою відповідно до її посадових обов*язків на прийняття документів, які надають певні суб*єктивні права, як це зазначено в формулюванні обвинувачення.
Одночасно суд враховує, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення дій 24 липня 2014 року, при цьому лише через декілька днів 28 липня 2014 року проведено огляд місця події - в кабінеті № 20 ДП «Документ» на 2 поверсі буд.№ 27 по бул. Т. Шевченка в м. Києві, і вказане місце не охоплюється обсягом пред*явленого обвинувачення ОСОБА_5 . В ході огляду у ОСОБА_8 вилучено перелік документів, наданих ОСОБА_5 до підприємства, з метою відновлення закордонного паспорта, в тому числі - довідки, які зазначені в протоколі як «довідка про судимість, довідка про судимість» без вказівки про індивідуальні ознаки вилучених документів, їх обов*язкових реквізитів, дата та номер видачі, найменування особи, стосовно якої документ складений.

Проте огляд було здійснено з порушенням вимог ст. 237 КПК України, відповідно до частини 2 якої огляд житла чи володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Прокурором в суді не доведено, що огляд приміщення, яке перебуває у володінні іншого підприємства - ДП «Документ», як це зазначено в протоколі огляду, був проведений з дотриманням вказаних правил КПК України. Протокол огляду та вилучення документів від 28.07.2014 в приміщенні, яке перебуває у володінні ДП «Документ», не містить даних, що вилучені в ході огляду перелічені документи є такими, що подані ОСОБА_5 саме до Відділу № 17 ГУ ДМС України в м.Києві, що охоплюється межами обвинувачення.

Крім того, при вилученні документів в ході огляду 28 липня 2014 року не було виконано вимоги частини 5 статті 237 КПК України, відповідно до якої при проведенні огляду усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов*язаний з ускладеннями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Проте зі змісту протоколу огляду від 28.07.2014 убачається, що вилучені речі та документи, в тому числі дві довідки про судимість, не були негайно оглянуті та опечатані. Таким чином, враховуючи, що вказані документи були вилучені з порушенням передбаченого КПК порядку, протокол огляду від 28.07.2014, а також вилучені в ході такого огляду документи є недопустимими доказами.

В подальшому вказані документи, які були вилучені в ході огляду місця події від 28 липня 2014 року, були оглянуті слідчим за спливом значного проміжку часу, лише 15 серпня 2014 року, в тому числі оглянуто довідку Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України про наявність або відсутність судимостей № 800-23072014/00999, в які зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку МВС України як особа, що притягується до кримінальної відповідальності; довідку Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України про наявність або відсутність судимостей № 617-23072014/00999, в які зазначено, що ОСОБА_5 на території України станом на 23.07.2014 на обліку не перебуває, міститься печатка Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України, підпис від імені ОСОБА_7 .В протоколі огляду документів вже зазначаються індивідуальні реквізити документів, що відрізняється від даних протоколу огляду місця події від 28.07.2014.

Вказаний протокол огляду документів Довідок №800-23072014/00999, № 617-23072014/00999 суд вважає також недопустимим доказом, оскільки законність походження та отримання для огляду вказаних документів, в тому числі довідки № 617-23072014/00999 на ім*я ОСОБА_5 , використання якої як завідомо підробленого документу інкриміновано обвинуваченому, прокурором не доведено в суді.

З наведених підстав також недопустимим доказом є отримана з порушенням встановленого порядку довідка № 617-23072014/00999 на ім*я ОСОБА_5 , яка визнана речовим доказом у відповідності до постанови старшого слідчого СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_18 .

В подальшому на підставі постанови старшого слідчого СВ 4-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 було проведено технічну експертизу довідки № 617-23072014/00999 23.07.2014 на ім*я ОСОБА_5 . Враховуючи, що предметом експертного дослідження був речовий доказ документ, який судом вже визнаний недопустимим доказом, то подальший висновок експерта № 1129 від 27.08.2014 за результатами дослідження цього неналежного речового доказу також не може бути визнаний судом допустимим та покладений в основу підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Інші надані стороною обвинувачення документи, які вилучені в ході огляду 28.07.2014, а саме: анкета отримувача паспорта громадянина України ОСОБА_5 , квитанції про сплату платежів за отримання паспорту, протокол погодження персональних даних, копія паспорта ОСОБА_5 НОМЕР_1 , посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи НОМЕР_5 на ім*я ОСОБА_5 , заява ОСОБА_5 про надання платної послуги, запити про перевірку за обліками ГУ ДМС щодо ОСОБА_5 , фотокопія посвідчення особи на повернення в Україну на ім*я ОСОБА_5 , копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 виданого 17.12.2007, заява від 16.03.2012 про видачу паспорта ОСОБА_5 , заява від 04.07.2014 про видачу паспорта ОСОБА_5 , копія паспорта громадянина України на ім*я ОСОБА_5 , виданого 04.07.2014, заява ОСОБА_5 про втрату паспорта НОМЕР_6 , довідка № 800-23072014/00999 щодо обліку ОСОБА_5 станом на 27.06.2014 року як особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, повідомлення Департаменту інформаційно аналітичного забезпечення МВС України від 29.07.2014 про те, що довідка № 617-23072014/00999 23.07.2014 була видана на ім*я ОСОБА_20 і громадянину ОСОБА_5 під вказаним номером не видавалася - є недопустимими, отриманими з порушеннями порядку, встановленого КПК України, а також не містять фактичних даних про використання, тобто подання ОСОБА_5 при зазначених в обвинуваченні обставинах завідомо підробленого документу.

Наданий прокурором зразок довідки про відсутність-наявність судимості за підписом свідка ОСОБА_7 , наданий свідком, отриманий з порушенням порядку, визначеного Кримінальним процесуальним Законом України, оскільки свідок не має права подавати докази, тому вказаний документ є недопустимим доказом.

Рапорт від 28.07.2014 про виявлений 28.07.2014 року ст.о/у в ОВС УКР ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 факт злочину не є документом в розумінні ст.99 КПК України, не може бути використаний як докази факту чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Такими чином, за результатом дослідження безпосередньо в суді наведених сторонами кримінального провадження доказів суд дійшов до переконання, що прокурором в суді не доведено подання ОСОБА_5 уповноваженій особі Відділу № 17 ГУДМС України в м.Києві завідомо підробленого документу, тобто в діях ОСОБА_5 відсутня складова злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, - його об*єктивна сторона.

Більше того, прокурором в суді не доведено, що використаний ОСОБА_5 визначений в обвинуваченні предмет такого злочину завідомо підроблений документ, надає права або звільняє від обов*язків.

Такого висновку суд виходить також з тих обставин, що межами обвинувачення чітко не окреслено, які саме права чи обов*язки надає довідка, яка, як зазначено в обвинуваченні, містить відомості про те, що особа станом на 23.07.2014 року на території України на обліку МВС не перебуває. Натомість в обвинуваченні міститься загальне посилання на те, що такий документ надає певні суб*єктивні права, при цьому в обвинуваченні не міститься посилання, яким Законом чи підзаконним нормативним актом передбачені такі наведені суб*єктивні права, а також обґрунтування неможливості за наведених в обвинуваченні обставин отримання ОСОБА_5 закордонного паспорту.

Одночасно суд враховує, що згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачений чіткий вичерпний перелік підстав, які слугують для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, а саме: якщо 1) громадянин України обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону;

2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не

передбачено міжнародним договором України; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань; 6) він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з`ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; 8) щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; 9) він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Однак наявність передбачених Законом підстав для тимчасової відмови у видачі паспорта ОСОБА_25 в обвинуваченні не наведено.

При цьому відповідно до п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. №152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення» за змінами, такий документ, як довідка про наявність чи відсутність судимості для подання особою взагалі не передбачений серед вичерпного переліку документів, які подаються особою.

Також суд враховує, що такий документ як закордонний паспорт громадянина України, який зазначений в обвинуваченні та з метою отримання якого звернувся ОСОБА_5 до Відділу № 17 ГУ ДМС України в м. Києві згідно формулювання обвинувачення, взагалі не передбачений Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Натомість статтею 2 вказаного Закону визначено, що документами, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є наведений перелік документів, в тому числі паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Закордонний паспорт громадянина України Законом не передбачений. Межами пред*явленого ОСОБА_5 обвинувачення не охоплюється така мета його дій як отримання одного з документів, який передбачений Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Виходячи зі змісту Закону, Положення, п.42 вказаної Постанови КМУ, перебування особи на обліку в МВС як такої, що притягується до кримінальної відповідальності, не тягне за собою неможливість отримання особою паспорту. Тому довідка про наявність чи відсутність судимості із зазначенням даних про притягнення до кримінальної відповідальності чи відсутність даних про перебування на обліку в МВС, як це зазначено в обвинуваченні, в даних виниклих правовідносинах між ОСОБА_5 та Відділом централізованого оформлення паспортних документів № 17 ГУ ДМС України в м. Києві не надають особі конкретних прав або не звільняють від обов*язків.

Такі висновки також підтверджуються даними паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім*я ОСОБА_26 , наданими обвинуваченим в суді, відповідно до яких після звернення із заявою про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон йому було видано документ паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 , виданий 03 жовтня 2014 року, що додатково підтверджує, що прокурором в суді не доведено, що довідка про перебування на обліку в МВС як особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, як це зазначено в обвинуваченні, впливає на право отримати особою паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо обґрунтованості обвинувачення в цій частині висновки суду ґрунтуються на тому, що пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»; п. 58 рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії»; п. 34 рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії»).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (п. 47 рішення від 01 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини»). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (п. 54 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»; п. 47 рішення у справі «Даллос проти Угорщини»).

Таким чином, з урахування викладеного, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено в суді наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення: об*єктивної сторони - діяння, предмету, мети вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документу, у зв`язку з чим необхідно виправдати ОСОБА_5 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_5 виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в діянні ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Речовий доказі довідку № 617-23072014/00999 на ім*я ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1