Справа № 128/162/16-к
УХВАЛА
02 березня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурорі ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Вінниця заяву засудженого :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, українця, громадянина України, одружений, з середньою освітою, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

Раніше судимого:

1)06.07.1982 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі;

2)22.09.1982 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 4 ст. 206, 42, ч.3 ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Тернопільського районного суду невідбутий строк покарання скорочений на половину на підставі ст. 7 п. «А» Указу ПВР «Про амністію» в 27.12.1982 року. Звільнений 22.06.1984 року умовно-достроково на 5 місяців 4 дня;

3)29.10.1990 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 81, 47 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4)26.08.1991 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 215, 42,43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

5)23.11.1994 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 81, 47,26 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі,

-про застосування ст.81 КК України, -

Встановив:

По даній заяві засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком від 16.08.2004 року Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 3 ст. 142, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст.255, ч. 1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

03.04.2008 року Із`яславськми районним судом Хмельницької області вирок приведений у відповідність за ЗУ від 15.04.2008 року «Про внесення змін до КК та КПК щодо гуманізації кримінальної відповідальності та постановив: ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі. 08.10.2008 року Апеляційний суд Хмельницької області вирок змінено, ухвалою рахувати засудженому за ч. 1 ст. 70 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно з ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2016 року застосовано ч. 5 ст. 72 КК України, відрахувати від загального строку покарання 1 рік 2 місяці 15 днів.

Початок строку: 07.02.2004 р. Кінець строку 21.05.2016 р.

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування ст.81 КК України, в якій зазначив, що змінив свою поведінку на краще, має 5 заохочень та дисциплінарні стягнення 22 накладені за незначні порушення, та є погашеними. Просить врахувати його відношення до праці, та зміну поведінки на краще, застосувати до нього, ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав та просить врахувати, що вібув більшу частину строку, позитивною поведінкою довів своє виправлення.

Представник СВК №81 характеризує поведінку засудженого як позитивну, клопотання підтримав.

Спостережна комісія при ВРДА подали заяву про слухання справи у відсутність їх представника. У вирішенні клопотання поклалися на думку суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, просить врахувати, що засуджений має чисельні дисциплінарні порушення. Не є працевлаштований на теперішній час, тому не довів своє право на застосування ст.81 КК України.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд враховує, що у відповідності до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення до осіб, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За строком відбутого покарання засуджений ОСОБА_4 підпадає під формальні ознаки ст.81 КК України, по відбуттю 2/3 строку покарання 22.03.2014 р., однак за протоколом Спостережної комісії №6 від 27.03.2014 р. у застосуванні ст.81 КК України засудженому було відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення.

Судом було встановлено, що на виробництві СВК №81 ОСОБА_4 працював в бригаді № 8. 31.08.2015 року знятий з виробництва у станови у зв`язку із зменшенням обсягів виробництва. До праці відносився позитивно. З часу зняття з роботи не працевлаштовувався.

За час відбуття покарання ОСОБА_4 22 рази притягався до дисциплінарної відповідальності, 5 рази заохочувався. 8 разів поміщався у ДІЗО, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності з поміщенням до ПКТ.

За характеристикою СВК №81 засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний.

У взаємовідносинах з персоналом установи поводить себе тактовно, виконує їх законні вимоги. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, умисно уникає робіт із самообслуговування. На профілактичному обліку не перебуває.

Підтримує соціально корисні зв`язки з матір`ю.

Участі у самодіяльних організаціях засуджених ОСОБА_4 не перебуває. Приймає участь у програмах диференційованого впливу «Фізкультура і спорт».

Визначаючись щодо особи засудженого та скоєних ним злочинів, суд враховує, що ОСОБА_4 відбуває покарання за скоєння особливо тяжких злочинів. Вину у скоєнні злочину засуджений визнавав частково, збиток за цивільним позовом не відшкодовувався.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 строку покарання 07.02.2014 р. За протоколом № 3 від 07.02.2014 р. у застосуванні ст.81 КК України було відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Тому, враховуючи вище вказане, та оцінюючи поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, а саме, відсутність сумлінної поведінки під час відбуття покарання, наявність чисельних дисциплінарних стягнень, зокрема, за вчинення суттєвих порушень порядку відбуття покарання, як то нетактовна поведінка, міжкамерний зв`язок, перешкоджання обшуку, той факт, що засуджений допустив 22 дисциплінарні стягнення, має лише 5 заохочень, відсутність працевлаштування, суд вважає, що засуджений не довів достатність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, в зв`язку з чим клопотання засудженого до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.539 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього ст.81 КК України та умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання за вироком від 16.08.2004 року Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: