Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-м/759/14/16
ун. № 759/7131/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув середню освіту, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений вироком суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015 за ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь до покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму,
ВСТАНОВИЛА:
До Святошинського районного суду м. Києва 20.05.2016 надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015 стосовно засудженого ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України.
Як вбачається з даного клопотання та додатків до нього ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, а саме: незаконно з метою збуту придбав, зберігав та збув особливо небезпечні психотропні речовини, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 328 КК, у великих розмірах, за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, маючи умисел на незаконне з метою збуту придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин у великому розмірі, з корисливих спонукань, знаходячись у стані, викликаному вживанням психотропних речовин, з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно придбав особливо небезпечні психотропні речовини у великому розмірі: 1) метилон і аллилєскалин, масою не менше 65,12 г; 2) металлилєскалин, загальною масою не менше 30,61 г; 3) метилон (b-кето МДМА), загальною масою не менше 122,46 г; 4) пара-метидефедрон (мефедрон), загальною масою не менше 97,74 г; 5) альфа-PVP, загальною масою не менше 15,61 г; 6) пентедрон, масою не менше 28,79 г; 7) аллилєскалин, масою не менше 123,95 г; 8) альфа-PVP та MBA(N)-CHM, масою не менше 22,97 г; 9) пара-метидефедрон (мефедрон) і аллилєскалин, масою не менше 7,35 г (відповідно до висновків експертів № 556 від 08.04.2015, №№ 999, 1000, 1001 від 08.06.2015, №№ 1054, 1233 від 15.07.2015, № 1259 від 21.07.2015), які незаконно з метою збуту переніс до місця свого проживання, а саме: в квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав з метою збуту до 13 год. 05 хв. 07.06.2015 року.

Крім того, ОСОБА_6 27.03.2015 приблизно о 21 год. 05 хв. незаконно збув невстановленій особі шляхом залишення «закладки» по вул. Айвазовського, 38 у м. Мінську особливо небезпечну психотропну речовину - пара-метидефедрон (мефедрон), масою 0,93 г.

Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 29.05.2015 по 07.06.2015 у невстановлений час незаконно збув невстановленій особі шляхом залишення «закладки» по пр. Рокоссовського, 131, під`їзд № 3 у м. Мінську особливо небезпечну психотропну речовину - альфа-PVP, масою 0,17 г.

Вироком суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015, який набрав законної сили 19.10.2015, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, тобто у незаконному з метою збуту придбанні, зберіганні та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 328 КК, у великих розмірах, та засуджений до покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму.
Строк відбування покарання обчислюється з 21.09.2015 та зараховано в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 09.06.2015 до 20.09.2015 року.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, про час, день, місяць, рік і місце розгляду клопотання повідомлений належний чином, шляхом вручення повідомлення про виклик уповноваженій особі. У самому клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без участі представника.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо розгляду клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд даного клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні прокурор клопотання Міністерства юстиції України підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, ретельно дослідивши клопотання та додатки до нього, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконуючи вище вказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є Договір між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12.06.2009, який ратифікований Україною 17.02.2010 (далі - Договір).

Згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до положень ст. 11 Договору держава виконання вироку повинна забезпечити виконання вироку у повному обсязі, керуючись своїм законодавством. Держава виконання вироку забезпечує продовження відбування покарання відповідно до свого законодавства, не погіршуючи становища засудженої особи.

Призначене покарання відбувається засудженою особою на підставі вироку суду держави винесення вироку. Суд держави виконання вироку, виходячи з винесеного вироку, приймає рішення про його виконання. У строк покарання у виді позбавлення волі зараховується строк, відбутий у державі винесення вироку.

Якщо за законодавством держави виконання вироку за дане діяння граничний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначено вироком, суд держави виконання вироку визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законодавством цієї держави за таке саме діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 14 Договору стосовно засудженої особи, переданої для відбування покарання державі виконання вироку, настають такі самі правові наслідки засудження, як і стосовно осіб, засуджених на території цієї держави за вчинення такого ж діяння.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Міністерством юстиції України питання про передачу громадянина України ОСОБА_6 , засудженого вироком суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015, для відбування покарання в Україні погоджено з Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь.

Відповідно до ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього ОСОБА_6 є громадянином України та відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Святошинським РВ ГУДМС України в місті Києві 25.02.2014, останнім місцем його реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).
Згідно із заяви ОСОБА_6 він має бажання невідбутий строк покарання відбувати на території України (а.с. 14).

З тексту ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, на якій ґрунтується вирок суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015, вбачається, що незаконне з метою збуту придбання, зберігання та збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 328 КК, у великих розмірах, карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такого (а.с. 13).
Згідно з вироком суду Ленінського району м. Мінська Республіки Білорусь від 21.09.2015 ОСОБА_6 засуджений за незаконне з метою збуту придбання, зберігання та збут особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, зокрема, метилон (b-кето МДМА), загальною масою не менше 122,46 г.

Згідно із Таблицею І Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, та Таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2000 № 188, метилон (b-кето МДМА) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, великі розміри даної речовини становлять від 1,5 г до 15,0 г, а особливо великі розміри від 15,0 г і більше.

Відтак, відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах. Санкція ч.3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.ст. 11, 14 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12.06.2009, ст.ст. 7, 307 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 602, 603, 606, 609, 610, 614 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Вирок суду Ленінського району м. Мінська від 21.09.2015, яким громадянина України ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 328 КК Республіки Білорусь, до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виправній колонії посиленого режиму, привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що громадянин України ОСОБА_6 при продовженні відбування покарання на території України, повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 21.09.2015 року.
Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 09.06.2015 до 20.09.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошенняорганом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3