Справа № 646/3064/16-к Пр.№ 1-в/646/847/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.16 року Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Диканівської виправної колонії ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забара-Давидовка Житомирської обл., громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого: вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 14.10.2005 року за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік,

відбуваючого покарання за вироком Апеляційного суду Донецької області від 20.10.2006 року за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_6 , в обґрунтування якого послався на стан здоров`я, а також на те, що відбув 2/3 призначеного судом покарання.

Суд, вислухавши думку прокурора та представника адміністрації, які заперечували проти задоволення клопотання, засудженого та захисника, які підтримали клопотання, вивчивши матеріали особової справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше трьох четвертих строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно вироку Апеляційного суду Донецької області від 20.10.2006 року, ОСОБА_6 засуджено за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 05.04.2006 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.02.2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05.04.2006 року до 01.02.2007 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З урахуванням вказаного, початок строку відбування покарання ОСОБА_6 - 05.04.2006 року, кінець строку - 09.12.2018 року.

Таким чином, на момент розгляду клопотання засуджений відбув де-юре 10 років 09 місяців 22 дні, що більше, ніж 3/4 строку призначеного йому покарання: залишилось 02 роки 08 місяців 08 днів.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.

З матеріалів дослідженої особової справи засудженого та характеристики Диканівської ВК (№12) вбачається, що за час перебування в колонії він має 5 стягнень та 7 заохочень, які були надані як стимулювання до правослухняної поведінки. Тривалий час перебував в Темнівській ВК (№100) де проходив курс лікування та до праці не залучався. постановою від 15.10.2015р. ОСОБА_6 був переведений з дільниці ресоціалізаці до дільниці соціальної реабілітації, де розпорядок дня виконує під контролем з боку співробітників установи.

16.04.2015 року та 09.03.2016 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених, двічі розглядалося питання про застосування до ОСОБА_6 ст.81 КК України, та згідно висновків комісії таке застосування передчасне, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий під контролем, виконує їх вимоги під контролем. Відвідує культурно-масові заходи, що проводяться серед засуджених відділення, та бере участь в них, однак зацікавленості не виявляє. Працевлаштований у дільниці соціальної реабілітації підсобним робітником з погодинною оплатою праці, до праці ставиться посередньо, виробничі завдання виконує під контролем. Приймає участь у програмах диференційного виховного впливу на засуджених: «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», до їх реалізації ставиться посередньо. Підтримує стосунки з родичами. Згідно вироків має цивільні позови на загальну суми 10 076,70 грн. та 856 грн., крім того в установі є виконавчий лист на утримання аліментів у розмірі 25% заробітку, намірів щодо дострокового погашення позовів не висловлює, за 2015-2016 роки на аліменти з ОСОБА_6 утримано 637,43 грн., станом на 02.03.2016 року з заробітної плати ОСОБА_6 утримано 79,13 грн. для погашення матеріальних позовів.

При цьому судом також враховано, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи.

За висновком адміністрації колонії засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не стає, у вчиненому злочині винним себе не визнає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає не доведеним, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому не вбачає законних підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, ст. 537,539 КПК України, керуючись ст. 81 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі в той же час з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1