ун. № 759/1496/16-к
пр. № 1-кп/759/230/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000455 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 20 квітня 2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна що є власністю засудженого, звільненого з місць позбавлення волі 13 липня 2010 року по відбуттю строку покарання, 01 квітня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до одного місяця арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 15 січня 2016 року, приблизно в 13.20 годин, разом з особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 .
Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_3 та особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили вчинити крадіжку чужого майна громадян власників та орендарів приміщень вказаного будинку, вступивши між собою в попередню злочинну змову.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 та особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено, безперешкодно прослідували на перший поверх приміщення офісу АДРЕСА_3 , де виявили електроінструменти, які належать ОСОБА_6 та які знаходились в ніші під сходами, що вели на другий поверх зазначеного приміщення офісу.
Діючи згідно досягнутої раніше домовленості, ОСОБА_3 взяв електричну дріль «ДЭМР-1050 ЕРУ» с/н DS 159138623/13d, вартістю 382 гривні та електричну дріль «СОЮЗ ДУС-2171», вартістю 466 гривень, які поклав у сумку червоного кольору, яку мав при собі, а особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, в свою чергу взяла пластикову валізу з електричною дріллю «МАКІТА НР 1640», вартістю 1131 гривня, а всього майна на загальну суму 1979 гривень, маючи намір винести його з приміщення офісу № 412 по бул. Кольцова, 14-е в м. Києві, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.
В цей час, приблизно в 13.30 годин, на сходах з`явився ОСОБА_6 , який йшов на перший поверх. Побачивши ОСОБА_3 та особу, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, з належним йому майном, ОСОБА_6 покликав останніх, вимагаючи їх зупинитись. Однак ОСОБА_3 та особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, будучи викритими ОСОБА_6 і усвідомлюючи відкритий характер вчинених ними злочинних дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на утримання викраденого ними чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , та подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення, не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 , намагались втекти з чужим майном з місця вчинення злочину. При цьому, особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме провадження, з метою полегшення своєї втечі, валізу з електричною дріллю «МАКІТА НР 1640», залишила при виході з приміщення офісу.
Проте довести злочин до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали вiд його волі, оскільки намагаючись втекти з місця вчинення злочину, біля будинку № 14-е по б-ру Кольцова в м. Києві, був затриманий ОСОБА_6 разом з чужим майном, яке намагався викрасти.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 15 січня 2016 року, приблизно в 13.30 годин він, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , проходячи повз будинку АДРЕСА_2 побачили відкритими двері до офісу, куди вирішили зайти та подивитись що там знаходиться. Піднявшись на перший поверх приміщення офісу № 412 по АДРЕСА_2 , під сходами, що вели на другий поверх, в ніші, вони побачили електроінструменти які, за попередньою змовою між собою, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішили викрасти. Він, взяв дві електричні дрелі, які сховав до своєї сумки червоного кольору, а його знайомий взяв пластикову валізу з електричною дріллю. В цей час, з другого поверху приміщення офісу сходами йшов ОСОБА_6 , який виявив їх та покликав. Будучи викритими потерпілим та усвідомлюючи це, вони, не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 зупинитися, утримуючи при собі викрадене ними чуже майно, намагалися з місця вчинення злочину втекти. Проте на вулиці біля будинку, він був затриманий ОСОБА_6 , разом із наявним при ньому чужим майном, а його знайомий, залишивши майно біля виходу з приміщення, втік.
У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України є правильною, оскільки він за попередньо змовою групою осіб вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин проти власності, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, його роль у вчиненні злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується Всеукраїнською молодіжною громадською організацією «Молода українська рада», членом якої він є з 2012 року, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на час скоєння кримінального правопорушення суспільно корисною працею зайнятий не був, не працює, раніше судимий, його відношення до скоєного, думку потерпілого щодо призначення міри покарання обвинуваченому, який просив врахувати пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, що тяжких наслідків від скоєного не настало, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) рік, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , до вступу вироку в закону силу, залишити без змін домашній арешт.
Речові докази по справі: електричну дріль «ДЭМР-1050 ЕРУ» с/н DS 159138623/13d, електричну дріль «СОЮЗ ДУС-2171», пластикову валізу з електричною дріллю «МАКІТА НР 1640» - залишити потерпілому ОСОБА_6 ; сумку червоного кольору, передану на зберігання в камеру речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві знищити; СD-R диск з відеозаписом камери відеоспостереження, встановленої на будинку АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: