Справа № 159/922/16-к
Провадження № 1-кп/159/80/16
УХВАЛА

31 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 0001715 від 29.12.2015 року щодо ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявила клопотання зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з домашнього арешту на особисте забов`язання, оскільки відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду строк міри запобіжного заходу закінчується 03 червня 2013 року, а згідно положення ч.6 ст.181 КК України строк дії ухвали слідчого судді про утримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців і сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців і по закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З цих підстав та враховуючи наявний ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України, який мав місце при ухваленні рішення про застосування вищевказаного запобіжного заходу не зменшився і у зв`язку з необхідністю забезпечення та виконання процесуальних дій та виконання процесуальних рішень під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про заміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_5 з клопотанням прокурора не погодилась.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти клопотанням прокурора не заперечують.
Суд вважає, що клопотання прокурора про зміну міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 29 грудня 2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001715, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 119 КК України.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ст. 331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 суд не погоджується із доводами прокурора про те, що спливає сукупний строк тримання особи під домашнім арештом у шість місяців згідно з положенням ч.6 ст.181 КК України, і тому необхідно змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Встановлений ч.6 ст.181 КК України сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування у шість місяців спливає в липні 2016 року.

Тому на думку суду на даний час сукупний строк тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом не закінчився, і тому підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Керуючись вимогами ст. ч.6 ст.181 КК України ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1