Справа № 199/1695/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року травня місяця 25 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000103 від 09.01.2016, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, на утриманні непрацездатних на неповнолітніх осіб не маючого, з неповною середньою освітою, який проживає та зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23.11.2004 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Дніпропетровська, вирок змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з іспитовим строком 2 роки;

- 10.08.2005 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 1 місяць по вироку суду від 23.11.2004 до відбуття призначити по карання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 25.02.2010 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 296 , ч.1 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 22.06.2012 з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 19 днів.

- 14.04.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

- 14.01.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.389, ст. ст. 71,72 КК України до покарання у виді арешту строком 1 місяць 25 днів.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 09.01.2016 приблизно о 14:00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Скрябіна в м. Дніпропетровську, побачив як дві невстановлені слідством особи (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) підійшли до раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_5 та почали вимагати грошові кошти в останнього, при цьому застосовуючи до нього фізичне насильство. Після чого, ОСОБА_3 підійшов до невстановлених слідством осіб та потерпілого та намагався зупинити конфлікт, але в цей момент, перейнявши сторону невстановлених слідством осіб у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), перебуваючи по вул. Скрябіна в м. Дніпропетровську, точної адреси встановити слідству не представилось можливим, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито, в присутності інших осіб, разом з невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), знаходячись від потерпілого з правого боку, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почав штовхати останнього зі сторони в сторону та наносити удари своїми руками по рукам потерпілого, тим самим завдаючи йому фізичну біль, вимагаючи при цьому у потерпілого мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_5 почав чинити опір останнім, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись від потерпілого з правого боку, схопив останнього за руку. Одна з невстановлених слідством осіб (матеріли відносно якої виділено в окреме провадження) схопила потерпілого ОСОБА_5 за руку зліва, тим самим намагаючись стримати опір потерпілого. В цей момент, інша невстановлена слідством особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) стояла з переду потерпілого та намагалась розстібнути куртку останньому і в цей момент ОСОБА_3 побачив стартовий пістолет марки «Ecol Ledi », який знаходився в кобурі з правого боку у потерпілого, та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для сторонніх осіб, дістав з кобури, яка знаходилась з правої сторони у потерпілого, стартовий пістолет марки «Ecol Ledi », вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-542 від 25.02.2016, 1 518,21 гривень, тим самим відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 з викраденим чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому майновий збиток на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що він разом з ОСОБА_7 та його особистим знайомим, якого він не знає, випивали коли до них підійшов ОСОБА_8 , якого він також бачив вперше, поговорили про роботу, купили ще пляшку, випили, збиралися розходитися, коли до них підійшли два випивших малознайомих чоловіки, між якими та ОСОБА_5 розв`язався конфлікт. Він притримував ОСОБА_8 , а потім іншого чоловіка. Після того, як його вдарили, він розсердився і пішов до дому, оскільки йому було погано і він був в стані алкогольного сп`яніння. Ці події могли відбуватися 09.01.2016, він ОСОБА_5 не бив, а лише розштовхував як ОСОБА_5 так і інших чоловіків, стартовий пістолет не забирав, навіть не бачив.

На думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , з яким він раніше не був знайомий та ніяких відносин не мав, обмовляє його, намагаючись перекласти на нього чужу вину.

З врахуванням не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий, ОСОБА_5 суду пояснив, що 09.01.2016 він працював розповсюджувачем листівок, які вкидав у поштові ящики біля будинку по Портовому провулку, де він зустрів трьох осіб, серед яких був і ОСОБА_3 . Ці особи вживали алкогольні напої, пропонували і йому та він відмовився,хлопці питали його про оплату його праці, особисто ОСОБА_9 він розповів про особливості роботи та вони пішли по вулиці Скрябіна і Павлоградській. До них підійшли двоє хлопців на ім`я ОСОБА_10 , а інший назвав прізвисько « ОСОБА_11 ». Вони постояли учетвером пару хвилин, він дав ОСОБА_12 номер телефону та запропонував влаштувати на роботу. Коли він відійшов близько 5 метрів від хлопців, його наздогнав хлопець на прізвисько « ОСОБА_11 », сказав аби він віддав йому гроші та телефон. До них підійшов хлопець на ім`я ОСОБА_10 і вони удвох намагалися забрати у нього телефон, намагалися вдарити. Підійшов ОСОБА_3 і захищав словесно тих двох хлопців, а потім став його штовхати, намагаючись розстебнути куртку, хапав за руки, а потім тримав його за руки, коли хлопці намагалися його вдарити, ОСОБА_3 вимагав телефон і намагався його вдарити в обличчя та він блокував його удари і удари попадали по рукам,спричиняючи йому фізичну біль. Якби він не блокував удари, то вони були б спрямовані прямо в обличчя. Він намагався вирватися і впав на ліве коліно, а коли він впав на ліве коліно, то побачив, що саме ОСОБА_3 в цей момент витягнув у нього із кобури стартовий пістолет, потім його ззаду вдарили по голові і він втратив свідомість. Коли прийшов до тями виявив пропажу телефону вартістю близько 2 500 гривень, стартового пістолету вартістю 1 600 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 наполягав на своїх показах даних ним в суді, та впевнено стверджував, що належний йому стартовий пістолет марки «Ecol Ledi », у нього відкрито викрав саме ОСОБА_3 , а не інші чоловіки.

Свідок ОСОБА_13 , яка допитана із дотриманням вимог ст. 336 КПК України, через необхідність забезпечення її безпеки та за її клопотанням, суду пояснила, що 09.01.2016 у другій половині дня, коли було ще світло, вона з вікна будинку де проживає, на відстані близько 15-20 метрів побачила ОСОБА_3 та невідомого чоловіка, які хапали один одного за руки. ОСОБА_3 тримав за руки та рукава невідомого хлопця, потім між ним вліз ОСОБА_14 , пізніше вона підійшла знов до вікна і побачила, як ОСОБА_15 нагнувся підняв пістолет, та тримаючи його в руках, побіг по вулиці Павлоградській. Як вказала свідок, вона спостерігала за конфліктом епізодично, не постійно, однак коли спостерігала, то все добре розгледіла, у тому числі і пістолет, який ОСОБА_3 підняв та побіг.

Крім пояснень потерпілого та свідка, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.01.2016, відповідно до якого ОСОБА_5 просив правоохоронні органи вжити заходи до невідомої особи, яка 09.01.2016 близько 14.00 години відкрито викрала його майно;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2016, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , впізнав особу зображену на фото №3 , як таку, що 09.01.2016 відкрито викрав його особисте майно, а саме стартовий пістолет. Особа, зображена на фото під №3 є ОСОБА_3 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/34-542 від 25.02.2016, відповідно до якого, ринкова вартість без урахування зношування та втрати товарного стану стартового пістолету марки «Ecol Ledi » станом на 09.01.2016 могла становити 1 518,21 гривень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.02.2016, за участі потерпілого ОСОБА_5 та понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , під час проведення якого потерпілий ОСОБА_5 на перехресті вул. Скрябіна і Павлоградської вказав на обставини вчинення відносно нього 09.01.2016 злочину за участі ОСОБА_3 та двох невідомих;
- копією чеку виданого магазином «Ягуар» м. Енергодар Запорізької області на придбання 08.12.2015 ОСОБА_5 стартового пістолету марки «Ecol Ledi ».
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про визнання недопустимими докази покази свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_5 та характеристики відносно ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думки учасників процесу, приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недопустимими показів свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_5 та характеристики відносно ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

За вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на зазначене, доводи захисника про недопустимість, як доказів показів свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_5 та характеристики відносно ОСОБА_3 , є неспроможними, з огляду на те, що покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 узгоджуються між собою, та не суперечать письмовим матеріалам кримінального провадження. Що стосується характеристики відносно ОСОБА_3 , то захисник не скористалася правом визначеним ст. 22 КПК України та не подала до суду відомостей, які би суперечили характеристиці наданій стороною обвинувачення.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вказаного злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Обставин, яки би свідчили про те, що свідок ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_5 обмовляють обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено, оскільки як свідок, так і потерпілий, а також обвинувачений, кожен особисто, вказали суду про відсутність між ними будь яких відносин, які би стало підставою для обмовляння через неприязні стосунки.

Крім того, допитані в суді потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_13 , попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, у розгляді справи не зацікавлені і підстав ставити під сумнів об`єктивність та невірність їх показів не вбачається.

Всі вищевказані докази, в силу їх належності, допустимості, несуперечливості та взаємозвязку, свідчать про неспроможність доводів ОСОБА_3 про його непричетність до вчинення злочину, а аналізуючи обрану обвинуваченим ОСОБА_3 позицію захисту, суд знаходить її такою, що продиктована його бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинення злочину.
Крім вище наведеного, суд, проаналізувавши докази, що мають значення для правильного вирішення справи, давши їм відповідну оцінку, вважає за можливе постановити вирок суду без допиту свідка ОСОБА_7 , від допиту якого відмовився прокурор, через перебування даного свідка в зоні АТО, а сторона захисту, з огляду на вимоги ч. 2 ст.327 КПК України, не забезпечила прибуття в суд свідка ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно, повторно, умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий за корисні злочини проти власності, скоїв злочин не відбувши покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, не працює, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, за місцем проживання характеризується вкрай негативно, як особа, яка систематично зловживає алкогольними напоями, вчиняє крадіжки та спричиняє тілесні ушкодження своїй рідній матері.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення ОСОБА_3 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, що їх пом`якшують, дані про його особу, суд прийшов до висновку, про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виключно у виді позбавлення волі із його реальним відбуванням,оскільки його виправлення можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому враховуючи, що на підставі ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, що покарання у виді арешту строком 1 місяць 25 днів відповідає 1 місяцю 25 дням позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_3 не відбув покарання призначене за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 у виді арешту строком 1 місяць 25 днів та вчинив новий умисний корисливий злочин, йому необхідно призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України і до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте обвинуваченим покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/34-542 від 25.02.2016) в сумі - 245.52 гривень.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14.01.2016 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців 25 днів.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 15.01.2016 до 25.05.2016 року включно, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (рахунок № 0004 в ГУДКУ в Бабушкінському районі міста Дніпропетровська, МФО 805012, , висновок експерта № 6/34-542 від 25.02.2016) в сумі - 245.52 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

25.05.2016