Справа № 473/1683/16-к
УХВАЛА
іменем України
"01" липня 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-72 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Капицевичі Петриковського району Гомельської області р.Білорусь, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимий, проживав за адресою АДРЕСА_1 , працював директором КФХ «Лад», засудженого вироком Ренійського районного суду Одеської області від 21.12.2012 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України за період з 02.03.2011 року по 25.02.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2016 року засуджений ОСОБА_5 , який на той момент відбував покарання у Вознесенській ВК №72, звернувся до суду із письмовою заявою про застосування відносно нього положень ст.81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Заяву просив розглядати в його відсутності, зазначивши, що його було засуджено вироком Ренійського районного суду Одеської області від 21.12.2012 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України за період з 02.03.2011 року по 25.02.2014 року. 26.04.2016 року комісією Вознесенської ВК №72 йому було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України через те, що у нього мало заохочень (протокол №8 від 26.04.2016 року). Зазначив, що після його арешту у нього виникла гіпертонічна хвороба, яка прогресує та має 2-гу ступінь, загострилися хронічні захворювання, що відображено в медичній картці та в журналах видачі медикаментів в санчастині ВК №72, що стало причиною того, що він не може працювати на виробництвах колонії, де він міг би заробити собі заохочення, оскільки щоденно має ходити до санчастини та приймати ліки. З врахуванням відсутності зауважень з боку адміністрації ВК №72, його віку, стану здоров`я просив звільнити умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, строк відбування якого закінчується 12.03.2017 року.

В судовому засіданні прокурор та представник установи відбування покарання заперечували проти задоволення заяви засудженого, вказуючи на те, що наразі особова справа засудженого відсутня, він сам знаходиться в СІЗО м.Одеси, а його справа розглядається апеляційним судом Одеської області, тому відсутнє судове рішення, яке б дозволяло перевірити умови застосування відносно нього положень ст..81 КК України.

Судом встановлено, що на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2016 року, отриманою ВК №72 31 травня 2016 року, - засудженого ОСОБА_5 етаповано до СІЗО м.Одеси.

ОСОБА_5 утримується в СІЗО м.Одеси та рахується за апеляційним судом Одеської області, оскільки ухвалу апеляційного суду було скасовано касаційною інстанцією та справу відносно засудженого повернуто для розгляду в суді апеляційної інстанції.

Особова справа засудженого із ВК №72 направлена до СІЗО м.Одеси.

Згідно із телефонним повідомленням від апеляційного суду Одеської області черговий розгляд справи відносно ОСОБА_5 призначено на 16 серпня 2016 року.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд вважає, що на даний момент вона не підлягає задоволенню через відсутність остаточного судового рішення, на підставі якого можна стверджувати що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з огляду на наступне.

Порядок виконання судових рішень регулюється розділом VІІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 2 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу.

Тобто, статтею 539 КПК України встановлений порядок вирішення судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за клопотанням безпосередньо самого засудженого.

Згідно із ч.1 ст.535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, звертається до виконання.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили. Відносно ж ОСОБА_5 відсутнє остаточне судове рішення, яке набрало законної сили, та виконується в порядку, встановленому законом.

Таким чином, ОСОБА_5 передчасно звернувся до суду з цим клопотанням, оскільки питання про умовно-дострокове звільнення вирішується під час виконання вироків. Вирок відносно ОСОБА_5 не набрав чинності та не перебуває на виконанні в ВК №72.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Копію ухвали направити заявнику, який утримується в СІЗО м.Одеси та рахується за апеляційним судом Одеської області.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_1

Згідно оригіналу

Суддя: