Справа № 1819/6632/12
Провадження № 1-в/589/967/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 прокурор ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. м. Шостка гр. України, освіта навчався у вечірній школі, не працюючого, не одруженого, мешкав до засудження по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.07.2010 року Шосткинським райсудом за ст. 190 ч.2, 104 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

- 28.10.2010 року Шосткинським районним судом за ст. 186ч.2, 104, 70ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

про умовно дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:
20.07.2016 року до суду і надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Предеставник колонії в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ст. 81 КК України не підтримують.

Суд, розглянувши клопотання засудженого, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання має бути відмовлено з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачаться з матеріалів особистої справи ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання у вигляді 5 років одного місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженим обчислюється з 21.03.2013 року, і на день розгляду подання засуджений вже дійсно відбув 2/3 призначеного судом покарання, що згідно ст.81 КК України свідчить про наявність формально-юридичної підстави для умовно-дострокового звільнення.

Проте, розглядаючи подання, суд також враховує, що згідно з положеннями ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності з ч. 2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Судом встановлено, що засуджений працевлаштований на виробництві установи різноробочим. Згідно характеристики та особистої справи засудженого, ОСОБА_4 вбачається що останній не довів свого виправлення.

Так ОСОБА_4 30.05.2015 року та 02.06.2015 року мав стягнення в виді догани та поміщення до карцеру на 5 діб.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Саме по собі відбуття засудженим 2/3 частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Отже, встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності переконують суд в тому, що поведінка ОСОБА_4 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

За вищенаведених підстав суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання - необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно - дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_5