Дата документу Справа № 314/2009/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/64/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №314/2009/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.186 ч.2 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213, №0000698, які ухвалою суду об`єднані в одне провадження, за апеляційними скаргами заступника прокурора Запорізької області на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року та на ухвалу цього ж суду від 23 червня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, працюючого експедитором ТОВ «Світ Трейдінг» в м.Запоріжжі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.05.2014р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.1 КК України до штрафу 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційних скаргах заступник прокурора Запорізької області просить вирок відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в іншій частині вирок залишити без змін, мотивуючи тим, що суд ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині вироку не послався на норми кримінального закону на підставі яких призначив ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої у санкції ч.2 ст.186 КК України (від 4 до 6 років позбавлення волі), чим порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, просить скасувати ухвалу суду від 23.06.2015р., якою суд за власною ініціативою фактично вніс зміни до вироку в частині строку призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України, що є суттєвим порушенням положень кримінального процесуального закону.
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року виправлено описку в резолютивній частині вироку та ухвалено вважати, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України, відносно якого вирок не оскаржується.
В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити; обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти апеляційних скарг.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 12.02.2015р., близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись по вул.Бочарова в м.Вільнянськ Запорізької області біля торгового магазину «Олімп», маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , під час конфлікту, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_9 , відкрито викрали у останнього майно, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1760 грн.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Однак зазначені положення закону були залишені судом поза увагою.

Так, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкцією якої установлено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Але згідно вироку обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, тобто не в межах, установлених у санкції зазначеної статті Кримінального кодексу України, при цьому рішення про застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ( тобто призначення покарання у розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу) судом не приймалося, що суперечить положенням ст.65 КК України.

Також є обґрунтованими доводи прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущенні судом при постановленні ухвали від 23 червня 2015 року, оскільки зазначеною ухвалою фактично змінено вирок в частині призначеного покарання, при цьому з погіршенням становища обвинуваченого, а саме: ухвалою постановлено призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, замість 3 років, як зазначено у вироку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нового вироку. Також підлягає скасуванню і ухвала суду від 23.06.2015р. про виправлення строку покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком суду від 15.06.2015р.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

присудила:

апеляційні скарги заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року про виправлення строку покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.06.2015 року скасувати.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання за ч.2 ст.186 КК України скасувати.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін, в тому числі і в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4