Справа № 621/2549/15-к
Номер провадження № 1-кп/629/83/16
У Х В А Л А

04 серпня 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , відносно якого обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених в скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами судів продовжувався.

14.08.2016 року спливає шістдесят днів раніше обраного строку тримання під вартою зазначених обвинувачених.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , з урахуванням закінчення обвинуваченим строку тримання під вартою заявив клопотання про продовження раніше обраного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити їм запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, вказували на необґрунтованість клопотання прокурора, на суб`єктивність його доводів, на наявність постійного місця проживання у кожного з них, ОСОБА_12 вказав на необхідність надання йому медичної допомоги з приводу травми руки, яку отримати в умовах слідчого ізолятору він не може, вказав, що документи, які підтверджують ці обставини є у адвоката ОСОБА_17 ..

Їх захисники, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження терміну тримання обвинувачених під вартою, заявили клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт. Вказали, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків. Вказали, що прокурором не обґрунтовано клопотання про продовження запобіжного заходу, не вказано неможливості обрання до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також вказали на те, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, є родини, мають постійні місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, вказав на необґрунтованість клопотання прокурора, на суб`єктивність його доводів, на те, що у нього на утриманні є малолітня дитина, він перебуває у цивільному шлюбі, до затримання був працевлаштований, в теперішній час на це робоче місце він знову буде працевлаштований. Також вказав, що в період досудового слідства, маючи запобіжний захід, не пов`язаний з арештом, не порушував його умови, тому зазначив, що знаходячись не під вартою, а іншим запобіжним заходом, своєчасно з`являтиметься до суду. Крім цього, зазначив, що на даний час його матері потрібен постійний сторонній догляд, який крім нього ніхто не має можливості здійснювати, оскільки мати потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Тому просив задовольнити його клопотання та змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, заявив при цьому клопотання про зміну його обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, вказавши на те, що за останні шість місяців обставини змінилися, а саме, відсутні ризики невиконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що стан здоров`я ОСОБА_14 погіршився, в умовах СІЗО обвинувачений позбавлений можливості провести повне медичне обстеження. В силу тривалості перебування під вартою, зменшуються ризики ухилення від суду, впливу на свідків та потерпілих. Крім того вказав, що у зв`язку з неодноразовим не з`явленням до суду учасників судового розгляду, затягується розгляд даної справи в розумні строки. Також вказав, що вступив в законну силу, так званий, «Закон Савченко», яким термін перебування під вартою до набрання чинності вироку зараховується в присуджене покарання у двократному розмірі. Вказав, що його підзахисний ОСОБА_14 знаходиться під вартою 1 рік 5 місяців, тобто таке тривале утримання під вартою і дворазовий облік при присудженні покарання автоматично зменшує ризик втечі. Крім цього вказав, що при вивченні матеріалів кримінального провадження він переконався в сумнівності доказів причетності його підзахисного до інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_18 підтримав клопотання обвинувачених та їх захисників щодо зміни їм запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимі, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, відповідає особам обвинувачених та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. При цьому суд враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченим до 02 жовтня 2016 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 314, 315, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до шістдесяти днів, тобто до 02 жовтня 2016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Лиман, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до шістдесяти днів, тобто до 02 жовтня 2016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до шістдесяти днів, тобто до 02 жовтня 2016 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 04 серпня 2016 року.

У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3