Вирок
Іменем України
20.07.2016 р. Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000459 від 03.03.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с.Піддністряни, Жидачівського р-ну, Львівської області, українця, громадянина України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, -
в с т а н о в и в :
15.08.2014р. ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Того ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї ж військової частини від 15.08.2014 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника зенітно-артилерійського взводу 1ого аеромобільного десантного батальйону вищевказаної частини.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч. 1 ст. 1,ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,обвинувачений ОСОБА_4 , з метою ухилитися від проходження військової служби, 20.02.2015 самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 14.04.2016, тобто до моменту самостійного прибуття до військової прокуратури Львівського гарнізону ..

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив ,що дійсно самовільно залишив військову частину після повернення з АТО та ухилився від проходження військової служби,так як доглядав за хворим батьком.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Відповідно до ч.3ст.349 КПК України судом не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази,оскільки,за згодою учасників процесу,дослідження таких визнано недоцільним.У суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження,яким роз"яснено,що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, так як він скоїв дезертирство,а саме -самовільно залишив військову частину, з метою ухилитися від проходження військової служби.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не суджений,згідно ст.89 КК України, по місцю проживання характеризується позитивно,приймав участь у проведенні антитерористичної операції. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання-відсутні.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді позбавлення волі . Враховуючи обставини скоєння злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання та вважає за доцільне застосувати ст.75 КК України , оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 1 ( один) рік.

На підставі ст.76 КК УКраїни зобов"язати засудженого ОСОБА_4 періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти інспекцію про зміну місця праці та проживання .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1