Справа № 192/1902/16-к
Провадження № 1-кп/192/82/16
В И Р О К
Іменем України
"05" липня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000142 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Військове, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який має середньо-спеціальну освіту, працює ТОВ «Лан-Снаб» механізатором, неодруженого, не є інвалідом, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2016 року близько 04-ї год. 45 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці резинову палку, яку приніс з собою, з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно наніс потерпілому палкою один удар по голові, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні під час допиту визнав частково, а в подальшому не визнав повністю.

Пояснив, що в ніч до подій, до нього о 01 год. приїхав його брат ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_5 заподіяв йому тілесні ушкодження. Він з метою вирішення конфлікту десь о 3 4 год. 06 березня 2016 року приїхав до ОСОБА_5 при цьому взяв із собою резинову палку для самооборони. Він зі своїм братом ОСОБА_6 зайшли у двір будинку ОСОБА_5 за адресою: с. Калинівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вулицю та номер будинку він не пам`ятає та постукали у вікно. Вийшов ОСОБА_5 зі своєю матерю. Він запитав у ОСОБА_5 навіщо той побив його брата, але ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком по обличчю, і він від удару впав назад. В той час потерпілий сів на нього і він почав відбиватись від потерпілого, поки ОСОБА_6 не стягнув потерпілого з нього. Ніяких ударів палкою по голові потерпілого він не наносив. Після того, як потерпілий вдарив його по обличчю, палка випала з його правої руки і більше він її не брав у руки.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 даними під час судового засідання 20 травня 2016 року, який показав, що 06 березня 2016 року о 04 год. 30 хв. він відпочивав у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Його розбудила мати і сказала, що до них прийшла міліція. Він вийшов у двір де перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Він стояв навпроти обвинуваченого і під час розмови, ОСОБА_3 , який був навпроти нього, резиновою палкою, яку тримав в правій руці, наніс йому один удар по голові, трохи вище лівого вуха. Від удару він нахилився назад і в нього пішла кров з рани на голові, він одразу наніс один удар правою рукою по обличчю обвинуваченого, від чого той впав і випустив палку з рук. Після цього ОСОБА_6 почав з ним бійку від якої вони впали на землю.

Показаннями свідків:

ОСОБА_7 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що 06 березня 2016 року о 04 год. 30 хв. до них у двір за адресою: АДРЕСА_2 , прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , вона покликала сина і разом з ним вийшла на двір. Потім ОСОБА_3 , у якого в руці була резинова палка, сказав, щоб вона зайшла в будинок. Вона зайшла і через хвилину вийшла і побачила, що у її сина ОСОБА_5 , з лівого боку вище вуха тече кров. На землі валялась резинова палка, яку вона взяла і наносила декілька ударів ОСОБА_3 по спині. Після бійки її син декілька днів скаржився на головний біль, після чого він звернувся до лікаря.

ОСОБА_8 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що 06 березня 2016 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_9 , яка є її свекрухою, покликала її чоловіка ОСОБА_5 у двір пояснивши, що прийшли з міліції. Її чоловік вийшов на двір, вона залишилась в будинку з дитиною. Через декілька хвилин вона вийшла на двір де побачила, що її чоловік лежав на землі і поруч з ним був ОСОБА_6 , вони билися. У її чоловіка була травма голови, з лівого боку, текла кров. Коли вона виходила з будинку то бачила на полу на дворі лежала резинова палка.

Неповнолітнього ОСОБА_6 , який будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що 06 березня 2016 року він повернувшись з концерту присвяченого «8 березня», повідомив своєму брату, що ОСОБА_5 завдав йому тілесні ушкодження. Брат вирішив розібратись в цій ситуації і вони разом поїхали до ОСОБА_5 в с. Калинівка, Солонянського району, Дніпропетровської області. Коли вони під`їхали до будинку ОСОБА_10 і виходили з машини, він бачив, як його брат ОСОБА_3 брав із собою резинову палку. Вони підійшли до будинку ОСОБА_5 і постукали у вікно, після чого вийшов ОСОБА_5 та його матір. Після розмови зі ОСОБА_5 між ними зав`язалась бійка. Він ударів ОСОБА_5 по голові не наносив.

Письмовими доказами:

Протоколом огляду місця події від 06 березня 2016 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду було подвір`я житлового будинку в АДРЕСА_2 . Біля дверей будинку була виявлена резинова дубинка довжиною 58 см, діаметром 3,3 см, на одному кінці дубинки мається місце для тримання рукою, та шнурок з тканини. На відстані близько 20 см від порогу вхідних дверей будинку, маються краплини та калюжа речовини червоного кольору на площі близько 50х14 см. Виявлена резинова дубинку під час огляду була вилучена працівниками поліції (а.с. 72-74).

Постановою про приєднання предметів до кримінального провадження, як речових доказів від 06 березня 2016 року, згідно якої вилучена під час огляду 06 березня 2016 року домоволодіння де мешкає ОСОБА_5 , дубинка палка резинова довжиною 58 см, діаметром 3,3 см визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с. 75).

Висновком експерта № 43 Е від 11 квітня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, в термін та можливо при обставинах, які вказані в постанові 06 березня 2016 року. Виявлені ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні. Враховуючи характер, локалізацію та ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 , не виключена можливість, що вони могли утворитись при вказаних ним обставинах (а.с. 52-54).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 квітня 2016 року з фототаблицями, згідно якого потерпілий показав, яким чином йому було завдано тілесні ушкодження обвинуваченим (а.с. 55-59).

Висновком експерта № 54 Е від 18 квітня 2016 року, який наданий за результатами слідчого експерименту від 15 квітня 2016 року з потерпілим, згідно якого враховуючи характер, локалізацію та ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 , не виключена можливість, що вони могли утворитись при вказаних обставинах під час слідчого експерименту від 15 квітня 2016 року: « ОСОБА_5 на статисту імітував один удар палицею резиновою по голові» (а.с. 60-62).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Суд розцінює невизнання вини обвинуваченим як намагання ОСОБА_3 ухилитись від покарання за вчинений злочин, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено факт заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому, заподіяні тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеню тяжкості, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні, дані тілесні ушкодження заподіяні резиновою палкою, яка належала обвинуваченому, та була завчасно ним заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому дії обвинуваченого направлені на заподіяння тілесного ушкодження потерпілому були умисними.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_6 в тій частині, що він не бачив, щоб його брат ОСОБА_3 завдавав палкою тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки дані показання спростовуються дослідженими доказами в їх сукупності. На думку суду такими показаннями свідок ОСОБА_6 намагається ввести суд в оману і таким чином допомогти своєму родичу уникнути покарання за вчинений злочин.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

З урахуванням відсутністю обставин справи, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_11 покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки враховуючи, особу обвинуваченого, призначення менш суворого виду покарання буде недостатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_5 до початку судового розгляду пред`явив до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином та просив стягнути з відповідача на його користь витрати на лікування в розмірі 1500 грн. та моральну шкоду в розмірі 6500 грн. (а.с. 25)

В судовому засіданні 20 травня 2016 року, заявлений цивільний позов цивільний позивач підтримав, прокурор проти задоволення цивільного позову не заперечував.

Обвинувачений цивільний позов визнав частково, в своїх письмових запереченнях (а.с. 33-34) зазначив, що він згоден відшкодувати цивільному позивачу 362 грн. 90 коп. витрат на лікування та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суд вислухавши доводи сторін, вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково виходячи з такого.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування в розмірі 1500 грн.

Як пояснив, в судовому засіданні під час судового розгляду потерпілий, він перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Солонянської ЦРЛ» ДОР» у неврологічному відділенні з 09 березня 2016 року по 25 березня 2016 року з діагнозом гостра черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

На підтвердження вимог про стягнення витрат на лікування, потерпілим додано до позовної заяви копії чеків на суму 159 грн. 50 коп., 56 грн. 40 коп. від 09 березня 2016 року, 56 грн. від 10 березня 2016 року, 44 грн. від 11 березня 2016 року та 47 грн. від 15 березня 2016 року (а.с. 94), на загальну суму 362 грн. 90 коп.

Суд вважає, що дані витрати на лікування підтверджені цивільним позивачем належними та допустимим доказами і підлягають стягненню з обвинуваченого.

Чеки на суму 241 грн. 42 коп. від 13 березня 2016 року, 162 грн. 80 коп. та 05 грн. 49 коп. від 13 березня 2016 року не містять відомостей про те на придбання яких ліків були витрачені кошти цивільним позивачем і тому суд вважає, що дані докази у відповідність до ст. 58 ЦПК України є неналежними і тому не можуть бути прийняті.

Також суд не приймає до уваги наданий цивільним позивачем перелік ліків призначених та витрачених ОСОБА_5 в період 09 березня 2016 року по 25 березня 2016 року (а.с. 83-84), оскільки наданий перелік виданий особою, яка немає повноважень на надання такої інформації і тому даний доказ слід визнати недопустимим в розумінні ст. 59 ЦПК України.

Тому суд вважає, що позов потерпілого в межах заявлених вимог про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування підлягає задоволенню в розмірі 362 грн. 90 коп.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 6500 грн., то виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт заподіяння потерпілому моральної шкоди, і визначаючи її розмір суд враховуючи, що діями обвинуваченого потерпілому було заподіяно тілесні ушкодження, і тому 1000 грн., це саме той розмір, який є достатнім для відшкодування заподіяних потерпілому моральних страждань. Визначений позивачем розмір 6500 грн., суд вважає дуже завищеним і таким, що не відповідає рівню заподіяної моральної шкоди потерпілому.

Таким чином суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 слід, стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 362 грн. 90 коп., на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В задоволенні іншої частині позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Вирішуючи питання долі речового доказу, а саме палки резинової «ПР» довжиною 58 см, діаметром 3,3 см, яка перебуває на зберіганні в камері схову Солонянського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, суд у відповідність до ст. 100 КПК України вважає, що даний речовий доказ підлягає знищенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 місяці.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Речовий доказ дубинку палку резинову «ПР» довжиною 58 см, діаметром 3,3 см, яка перебуває на зберіганні в камері схову Солонянського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області знищити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 362 (триста шістдесят дві) грн. 90 (дев`яносто) коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн., а всього 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1