Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1033/16-к
Провадження № 1-кп/209/177/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 209/1033/16-к відносно
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області , громадянина України , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину- доньку ОСОБА_5 , 2015 року народження , раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає : АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.12.2015 року в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ремонтної майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв на ремонт мобільний телефон марки «Lenovo 8920», вартістю 1632,34 гривень, що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_6 , шляхом обману останньої.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 01.12.2015 року, в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом обману, прийнявши від ОСОБА_6 належний останній мобільний телефон марки «Lenovo 8920», вартістю 1632,34 гривень, під приводом ремонту материнської плати, заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі, та не маючи наміру у майбутньому ремонтувати та повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 майном ОСОБА_6 , а саме вказаним вище мобільним телефоном, яким заволодів шляхом обману останньої, розпорядився на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» /Империал, ТМ, розташованому по АДРЕСА_4 .
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1632, 34 гривень.
Повторно, 06.12.2015 року, в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ремонтної майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв на ремонт мобільний телефон марки «Nokia N8-00», вартістю 1040.00 гривень, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_7 , шляхом обману останнього.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 06.12.2015 року, в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом обману, прийнявши від ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон марки «Nokia N8-00», вартістю 1040,00 гривень, під приводом ремонту операційної системи, заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі, та не маючи наміру у майбутньому ремонтувати та повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 майном ОСОБА_7 , а саме вказаним вище мобільним телефоном, яким заволодів шляхом обману останнього, розпорядився на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» /Империал, ТМ, розташованому по АДРЕСА_4 .
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1040,00 гривень.
Повторно, 13.01.2016 року, в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ремонтної майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв на ремонт мобільний телефон марки «Lenovo А516», вартістю 662,55 гривень, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на протиправне заволодіння майном, належним ОСОБА_6 , шляхом обману останнього.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 13.01.2016 року, в денний час доби, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною вище адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом обману, прийнявши від ОСОБА_9 належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo А516». вартістю 662,55 гривень, підприводом ремонту модуля зв`язку, заволодів вказаним телефоном, після чого, тримаючи його при собі, та не маючи наміру у майбутньому ремонтувати та повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 майном ОСОБА_9 , а саме вказаним вище мобільним телефоном, яким заволодів шляхом обману останнього, розпорядився на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду ПТ «Ломбард «Гроші тут», розташованому по пр. Металургів 4 в м. Дніпродзержинську.
Своїми умисними діямиобвинувачений ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 662, 55 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дав показання про те, що він дійсно при вищевикладених обставинах здавав до ломбарду мобільні телефони, які віддавали потерпілі для ремонту. За закладені мобільні телефони він отримував в середньому 450 грн. Він розумів, що вчиняє незаконно. Цивільний позов потерілої ОСОБА_6 він визнав повністю. В скоєному щиро кається .
Потерпіла ОСОБА_6 просить покарати обвинувачеонго суворо. Підтримала свої позовні вимоги.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України, тому що він вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство); за ч.2 ст. 190 КК УКраїни, оскільки він скоїв незаконно заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відносяться до категорії злочинів невеликого ступеню тяжкості ( ст. 190 ч.1 КК України),та середнього ступеню тяжкості ( ст. 190 ч. 2 КК України) .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню доньку, 2015 року народження.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , заявлений нею на суму 7500 грн., суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову в повному обсязі, який повністю підтверджений і підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 ч.6 п.1 КПК України .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного ) року обмеження волі;
- за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох ) років обмеження волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробувальним строком на 1(один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo А516» , який знаходиться на збереіганні у потерпілого ОСОБА_9 - залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1