Справа № 520/1057/16-к
Номер провадження:1-кп/521/709/16
У Х В А Л А
22 листопада 2016 року м. Одеса
Колегія суддів Малиновського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10
захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_14 про відвід прокурору ОСОБА_5 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 18.09.2014 р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, уродженця м. Усть-Кут Російської Федерації, неодруженого, з вищою освітою, працюючого керівником громадської організації «Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 112; ст. 14 ч. 1, ст. 258 ч. 2; ст. 28 ч. 2, ст. 258-3 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 260 ч. ч. 2, 3, 4; ст. 14 ч. 1 ст. 262 ч. 2; ст. 263 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 341 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, уродженця м. Козятин Вінницької області, одруженого, з вищою освітою, працюючого начальником УЖКГ Білгород-Дністровського виконкому Одеської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 112; ст. 14 ч. 1, ст. 258 ч. 2; ст. 28 ч. 2, ст. 258-3 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 260 ч. ч. 2, 3, 4; ст. 14 ч. 1 ст. 262 ч. 2; ст. 263 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 341 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, уродженця с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., з середньо-спеціальною освітою, працюючого охоронцем Іллічівського морського рибного порту та за сумісництвом начальником караулу охорони Одеської ТЕЦ, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 112; ст. 14 ч. 1, ст. 258 ч. 2; ст. 28 ч. 2, ст. 258-3 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 260 ч. ч. 2, 3, 4; ст. 14 ч. 1 ст. 262 ч. 2; ст. 263 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 341 КК України, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , білоруса, уродженця м. Шверін, Німеччина, одруженого, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 109 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 112; ст. 14 ч. 1, ст. 258 ч. 2; ст. 28 ч. 2, ст. 258-3 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 260 ч. ч. 2, 3, 4; ст. 14 ч. 1 ст. 262 ч. 2; ст. 263 ч. 1; ст. 14 ч. 1, ст. 28 ч. 2 ст. 341 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Під час судового засідання адвокат ОСОБА_14 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , звернувся до суду з усною заявою про відвід прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , яка підтримує державне обвинувачення по даному кримінальному провадженню. Вважає вислови прокурора ОСОБА_5 у судовому засіданні стосовно обвинувачених, що «Обвинувачені використовували свій військовий досвід для того щоб скоїти злочин, що вина обвинувачених в скоєнні злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами..» такими, що порушують принцип презумпції невинуватості особи та забезпечення доведеності вини. Вважає, що прокурор особисто заінтересована в результатах кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_12 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , підтримала заяву про відвід в повному обсязі, просила її задовольнити з наведених в ній підстав.
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_11 і ОСОБА_13 просили вирішити клопотання на розсуд суду, адвокат ОСОБА_15 проти відводу прокурора заперечувала.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_5 , якій заявлено відвід, вважає, що підстави для задоволення заяви, передбачені ст. 77 КПК України, відсутні та особисто вона не зацікавлена у розгляді даного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти відводу прокурора ОСОБА_5 , вважаючи його безпідставним.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши надані матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заява адвоката ОСОБА_14 , про відвід прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Засади кримінального провадження, передбачені ст. ст. 62, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 р. і ст. 17 КПК України, з яких випливає, що кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно вимог ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Відвід повинен бути вмотивованим.
Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу, зокрема, прокурора та наведено вичерпний перелік підстав, в яких випадках він не має права брати участь у кримінальному провадженні.
При вирішенні заяви по відвід суд враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема у п. 81 рішення у справі «Шагін проти України» зазначено, що принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6 (див. рішення у справі «Альне де Рібемон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10 лютого 1995 року, п. 35, серія A, N 308). Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлення думки самим судом про те, що особа, «яку обвинувачено у вчиненні злочину», є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, а й поширюється на заяви, що їх роблять інші державні посадові особи стосовно проваджень, що тривають, у кримінальних справах і які спонукають громадськість до думки про вину підозрюваного та визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом (рішення у справі «Хужин та інші проти Росії» (Khuzhin and Others v. Russia), N 13470/02, п. 93, від 23 жовтня 2008 року). Достатньо мати - навіть за відсутності будь-якого формального висновку - певні підстави припускати, що відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним (рішення у справі «Бьомер проти Німеччини» (Bohmer v. Germany), N 37568/97, п. 54, від 3 жовтня 2002 року). У цьому зв`язку Суд наголосив на тому, як важливо державним посадовим особам добирати слова, оприлюднюючи свої заяви ще до судового розгляду справи, порушеної проти особи, та визнання її винною в тому чи іншому злочині (рішення у справі «Дактарас проти Литви» (Daktaras v. Lithuania), N 42095/98, п. 41, ECHR 2000-X).
Таким чином, слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють у вчиненні злочину, та чітку заяву, зроблену за відсутності остаточного вироку, про те, що особа вчинила злочин (рішення у справі «Ісмоїлов та інші проти Росії» (Ismoilov and Others v. Russia), N 2947/06, п. 166, від 24 квітня 2008 року). Чи порушує заява державної посадової особи принцип презумпції невинуватості - слід визначати в контексті конкретних обставин, за яких було зроблено таку заяву (рішення у справі Дактараса (Dektaras), п. 43).
З урахуванням контексту конкретних обставин при яких прокурор ОСОБА_5 зробила зазначені заяви, а саме під час обґрунтування належності та допустимості доказів, що надавались нею, як представником державного обвинувачення, а також вимог ст. 77 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_14 не знайшли підтвердження про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості прокурора ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 350, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_14 про відвід прокурору Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 18.09.2014 р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3