Справа№ 625/89/16-к
Провадження № 1-кп/632/141/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 р. Первомайський міськрайонний суд Харківської області колегіально у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Первомайський у відкритому підготовчому судовому засіданні питання про доцільність продовження заходу забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800 від 15 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ольхі Рязанської області Ухоловського району, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , якому висунуто обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в ході судового розгляду Коломацьким районним судом Харківської області 11 серпня 2016 року було продовжено до 09 жовтня 2016 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились і продовжують існувати. Прокурор наполягав, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , опинившись на волі, зможе: ухилитися від суду (ризик переховування), незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які проживають з ним в одному населеному пункті.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що зазначені ризики, визначені ст. 177 КПК України, у цьому випадку, відсутні, а особа обвинуваченого, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки, є особою похилого віку та має незадовільний стан здоров`я, а тому підстави для продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження відсутні.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав думку свого захисника у повному обсязі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, доходить подальшого висновку.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставою для обрання такого запобіжного заходу стали тяжкість злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема суд вважав, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи строк покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим. Також зазначеною ухвалою ОСОБА_7 було встановлено альтернативний запобіжний захід заставу, визначену у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що складає 110240 грн. 00 коп.

Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 березня 2016 року, 05 травня 2016 року, 23 червня 2016 року та 11 серпня 2016 року запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 15 травня 2016 року, 03 липня 2016 року, 21 серпня 2016 року та 09 жовтня 2016 року відповідно. Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також взяв до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зникли, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже, суд вважає необхідним у цьому підготовчому засіданні вирішити питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, зокрема запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення зазначеного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява №34578/97, п.93, згідно з якою подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи й судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.

Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особо тяжкого злочину, тримання під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед у позбавленні життя двох людей.

Наведені захисником підстави щодо неможливості продовження запобіжного заходу на увагу не заслуговують, оскільки відсутність паспорту громадянина іншої держави у обвинуваченого та наявність житла не спростовують висновків суду про необхідність продовження строків тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованих йому діянь, віку та стану його здоров`я; відсутністю жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі за станом здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому в межах встановлених статтею 197 КПК України.

Крім того, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України та не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. При цьому, суд звертає увагу, що слідчим суддею 17 грудня 2015 року обвинуваченому було обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі пропорційному серйозності кримінальних правопорушень, що інкримінуються, яка залишається чинною і на сьогодні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 315, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), застосований відповідно до ухвали Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року, вважати продовженим по 03 грудня 2016 року, включно.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 грудня 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Харківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 16 год. 00 хв. 06 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3