Справа № 761/3752/16-к
Провадження № 1-кп/761/576/2016
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005380 від 29 травня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005380 від 29 травня 2014 року, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні, при з`ясуванні думки учасників судового провадження у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що по справі дотримані всі норми КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту .

Захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_7 незаконно винесено постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 31 березня 2015 року ; в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неповним , правова кваліфікація ,за якою кваліфіковані дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України не відповідає викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження,вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Пункт 1 ч.2 ст. 291 КПК України передбачає,що обвинувальний акт має містити відомості щодо найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі , кваліфікуючих ознак.

При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим ,з метою уникнення порушення права на захист обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ( Рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783 /82, п. 79).

Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( Рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52).

Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

При наведенні правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, сформульоване йому органом досудового розслідування обвинувачення викладено наступним чином: 28 травня 2015 року ,близько о 17 годині , ОСОБА_6 перебував в дворі будинку ,розташованого за адресою : АДРЕСА_1 .Саме в цей час він помітив за вищевказаною адресою ОСОБА_4 ,з яким мав неприязні стосунки . Саме в цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень ,при цьому він з власного автомобіля марки «Москвич 408» ,державний номерний знак НОМЕР_1 взяв металевий лом та наблизившись до потерпілого ОСОБА_4 почав провокувати словесний конфлікт на грунті неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ,утримуючи в правій руці металевий лом ,перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_4 під час словесного конфлікту ,наніс останьому один удар в область стегна лівої ноги та один удар по зап`ястній частині лівої руки ,в результаті чого спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1406 від 29 травня 2014 року у ОСОБА_4 виявлені наступні ушкодження : садно на фоні синця на задньо-внутрішній поверхні лівого променево зап`ястного суглобу ;синець на зовнішній поверхні лівого стегна.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те,що вони утворились від не менш двох травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами) подовженої форми з обмеженою поверхнею контакту ,за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові ,тобто 28 травня 2014 року ,не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я ).

При цьому,в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення щодо часу вчинення таких дій обвинуваченим ОСОБА_6 зазначено -28 травня 2015 року ,що суперечить відомостям щодо часу вчинення кримінального правопорушення ,викладеним в обвинувальному акті при зазначенні відомостей про надання потерпілим заяви про вчинення кримінального правопорушення,внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення ,за ознаками ч.1 ст. 125 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань , а також зазначеному в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення висновку судово-медичної експертизи №1406 від 29 травня 2014 року відносно потерпілого ОСОБА_4 (28 травня 2014 року).

Відповідно до обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається,що 28 травня 2014 року до СВ 3-ого ВМ (з обслуговування мікрорайону «Нивки» ) Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та 29 травня 2014 року відомості про вчинене кримінальне провадження ,за ознаками ч.1 ст. 125 КК України,були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005380.

Суд вважає вищезазначені недоліки в обвинувальному акті суттєвими, оскільки відсутність чітко та конкретно сформульованого,без будь-яких суперечностей обвинувачення в обвинувальному акті порушує право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, який має право знати обсяг обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та перешкоджає суду повно, об`єктивно та всебічно розглянути кримінальне провадження, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вважає, що вказаний обвинувальний акт містить суттєві недоліки, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.314 КПК України,суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005380 від 29 травня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1