Справа № 743/732/16-к
Провадження №1-кп/743/99/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000286, про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт.Ріпки Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
29.04.2016 близько 02 години ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом вільного доступу, з шафи в будинку АДРЕСА_2 , таємно викрала 2000 доларів США, на загальну суму 50380 грн.; національну валюту України, в сумі 2400 грн.; золоту каблучку 750 проби вагою 5 г., вартістю 3738 грн. 10 коп.; три золоті каблучки 583 проби вагою по 3 г. кожна, вартістю по 1743 грн. 45 коп. кожна; золоту каблучку з бруштиновим каменем 583 проби вагою 2,5 г., вартістю 1452 грн. 88 коп.; золотий ланцюжок 583 проби вагою 3 г., вартістю 1743 грн. 45 коп.; золотий хрестик 583 проби вагою 1,5 г., вартістю 871 грн. 73 коп.; золоті сережки 585 проби вагою 6 г., вартістю 3498 грн. 84 коп., чим завдала значної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 69315 грн. 35 коп.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою винність у вчиненні злочину визнала частково, відмовилась давати показання по суті предявленого їй обвинувачення, однак, відповідаючи на запитання, пояснила, що в один із вечорів наприкінці квітня 2016 року, вона, разом зі своїм співмешканцем - ОСОБА_10 , прийшли до сина потерпілої - ОСОБА_11 . За місцем свого проживання ОСОБА_12 пригощав обвинувачену і ОСОБА_10 горілкою, яку діставав із шафи, де були сховані гроші. Кімната, в якій знаходились гроші, а також шафа, в якій вони були сховані, зачиненими не були. У розпитті алкогольних напоїв також приймав участь ОСОБА_13 , який через деякий час разом з ОСОБА_10 , пішли по домівках, а ОСОБА_9 залишилась помити посуд. В той час, коли ОСОБА_12 укладав спати свого малолітнього сина, обвинувачена, з якою того вечора син потерпілої вступив у насильницький статевий акт, з метою помсти, викрала грошові кошти із шафи, маючи намір їх повернути настуного дня. Викрадені кошти були в національній валюті України та доларах США. Іноземна валюта була купюрами номіналом по 100 доларів. Суму викрадених доларів та гривень ОСОБА_9 не оспорювала, однак вказала, що не викрадала золотих виробів, належних потерпілій. До моменту викрадення, гроші знаходились на полиці в шафі, між постільною білизною. Викрадені гроші ОСОБА_9 загубила тієї ж ночі на вул.Васильєва в смт.Ріпки, дістаючи з кишені мобільний телефон. Заходів щодо пошуку втрачених коштів ОСОБА_9 не вживала, завданої потерпілій шкоди не відшкодовувала. Про вчинений відносно ОСОБА_9 злочин сином потерпілої, обвинувачена правоохоронним органам та власному співмешканцеві не повідомляла. У зявленні із зізнанням ОСОБА_9 вказала про факт викрадення нею золотих виробів, належних ОСОБА_6 , з тих підстав, що не могла спростувати обвинувачення в цій частині. Під час написання зявлення із зізнанням, працівники поліції не чинили на ОСОБА_9 будь-якого тиску. Цивільний позов, заявлений потерпілою, обвинувачена не визнала. Вподальшому ОСОБА_9 повністю визнала свою винність в предявленому їй обвинуваченні, а також вимоги цивільно-правового характеру, предявлені до неї потерпілою.
Крім визнання обвинуваченою своєї вини, винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй діяння, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що в ніч скоєння злочину вона перебувала на роботі в Ріпкинській ЦРЛ, а коли повернулась додому та відчинила шафу, яка напередодні була замкнена, то виявла, що вушко замка дверей шафи відпало, будучи пошкодженим. Із 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн., які зберігалися на 3-й полиці шафи, залишилось лише 1600 грн. Крім того, з верхньої полиці шафи зникла іноземна валюта в сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів. Також із жіночої сумки, яка зберігалася в шафі, зникли золоті вироби, а саме 4 обручки, дві з яких, 750 проби були придбані до 1991 року; кільце з бруштином, 583 проби, придбане до 1991 року; ланцюжок з хрестиком, придбані до 1991 року; пара золотих сережок. Приблизно за тиждень до крадіжки, ОСОБА_9 брала у ОСОБА_6 в користування сережки і обвинуваченій було відомо про місце зберігання ювелірних виробів. Понад 3 тис. доларів США, які потерпіла зберігала в іншому місці, залишилися не викраденими. На частину золотих виробів у потерпілої збереглися бірки виробника, із зазначенням ваги та ціни, які ОСОБА_6 віддала працівникам поліції. Вага та проба решти золотих прикрас були повідомлені потерпілою по памяті, в сторону заниження цих даних. На час розгляду справи судом, обвинувачена не вибачилась перед потерпілою і не відшкодувала шкоди, завданої злочином. Всередньому потерпіла отримує близько 3000 грн. заробітної плати на місяць, а розмір її пенсії становить близько 1400 грн., у звязку з чим ОСОБА_6 не зможе за рахунок цих доходів відновити свої заощадження. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченої майнової та моральної шкоди, потерпіла підтримує в повному обсязі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 відмовився давати показання з тих підстав, що він близько 20 років перебуває у шлюбних відносинах з обвинуваченою, проживає разом з нею, має спільну дитину та веде спільне господарство.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 відмовився давати покази з тих підстав, що обвинувачена доводиться йому матірю. Разом з цим, відповідаючи на запитання ініційовані стороною захисту, свідок пояснив, що в ніч з 28.04.2016 року на 29.04.2016 року він, ймовірно, знаходився в м.Чернігові, оскільки на той час працював охоронником в магазині Альошка і його робочі зміни припадали на час з 08 до 22 години або з 22 до 08 години. Про вчинення крадіжки своєю матірю, ОСОБА_14 дізнався від працівників поліції.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він доводиться сином потерпілій, проживає спільно з нею і своїм малолітнім сином в будинку АДРЕСА_2 . Раніше обвинувачена, разом зі своїм сином - ОСОБА_14 , періодично відвідували свідка та його матір, перебували з ними в приязних відносинах. Приблизно 17.04.2016 року, зранку, додому до ОСОБА_12 заходив син обвинуваченої, який повідомив, що перебував на заробітках в Республіці Польщі. ОСОБА_14 був тверезий, пробув у свідка нетривалий час і пішов у власних справах. Того дня потерпілої вдома не було, а ввечері до ОСОБА_12 знову прийшов ОСОБА_14 , вже зі своєю матірю - ОСОБА_9 . Вказані особи принесли пляшку горілки, яку вони розпили втрьох. Через деякий час, приблизно за 10 днів до Великодня, коли ОСОБА_12 і ОСОБА_13 закололи порося, впорядковувати забиту тварину йому також допомагала обвинувачена разом зі своїм співмешканцем - ОСОБА_10 . При цьому був присутнім менший син обвинуваченої - ОСОБА_15 , а її старший син - ОСОБА_16 , заходив на нетривалий час пізно ввечері. Свідок памятає, що його матері того дня вдома не було, а першим від нього поїхав ОСОБА_13 . Вподальшому, увечорі 28.04.2016 року, коли матір свідка знаходилась на чергуванні, до ОСОБА_12 також приходили ОСОБА_9 зі співмешканцем. Тоді ж до свідка заїздив ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , придбавши в магазині 1 літр горілки, пригощав нею присутніх на кухні. Того вечора ОСОБА_12 топив грубу в кімнаті, з якої було викрадено гроші, а двері до цього приміщення були незамкнені. Через деякий час, близько 23 години, ОСОБА_17 і ОСОБА_10 разом пішли по своїх домівках, а ОСОБА_9 залишилась, сказавши, що буде мити посуд. В свою чергу ОСОБА_12 , укладаючи власну дитину спати, приліг поряд з нею і заснув. ОСОБА_12 не вступав з обвинуваченою в інтимні стосунки і коли саме та яким чином ОСОБА_9 залишила будинок потерпілої, йому невідомо. Про місце зберігання грошових коштів на день їх викрадення, ОСОБА_12 відомо не було, а про зникнення заощаджень свідок згодом дізнався зі слів потерпілої. Вподальшому ОСОБА_6 самостійно зясувала, що крадіжку вчинила ОСОБА_9 , однак попросила свідка не подавати виду, що він обізнаний про обставини вчинення злочину.
Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , показав, що він тривалий час знає потерпілу ОСОБА_6 та її сина - ОСОБА_12 , перебуває з ними в приязних відносинах, інколи допомагає по господарству. В один з вечорів, у квітні 2016 року, не менш ніж за 7 днів до Великодня, додому до ОСОБА_13 приїхав син потерпілої і попросив оглянути домашню тварину - порося, котре мало ознаки захворювання. Приїхавши додому до ОСОБА_12 близько 22 години, свідок не застав вдома потерпілої, оскільки вона була на чергуванні, а за наслідками огляду тварини було прийнято рішення невідкладно її зарізати. Допомогу у впорядкуванні забитої тварини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тієї ночі надавала обвинувачена ОСОБА_9 та її співмешканець - ОСОБА_10 , яких свідок вдома у потерпілої тоді побачив вперше. По завершенні роботи, ближче до 02 години ночі, всі сіли за стіл та розпили пляшку горілки. При цьому син потерпілої відволікався, укладаючи власну малолітню дитину спати. Згодом, після Великодня, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_13 про те, що з будинку було вчинено крадіжку майна і до злочину ймовірно причетна ОСОБА_9 . Коли ще через деякий час ОСОБА_13 приїхав до ОСОБА_12 , у останнього він знову застав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Того вечора потерпілої вдома також не було, а її син придбав пляшку горілки, яку всі розпивали на кухні в будинку. При цьому ОСОБА_12 відволікався від компанії, оскільки топив грубу в іншій кімнаті та наглядав за своєю дитиною. Того вечора, близько 22 - 23 години 30 хвилин, ОСОБА_13 та співмешканець обвинуваченої - ОСОБА_10 , одночасно, на велосипедах, розїхались по своїх домівках, а ОСОБА_9 залишилась у ОСОБА_12 . Про причини, з яких ОСОБА_9 залишилась вдома у сина потерпілої, обвинувачена не повідомляла.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що вона проживає в приватному будинку по АДРЕСА_3 і тривалий час знає сімю ОСОБА_9 , так як обвинувачена проживає неподалік і раніше систематично спілкувалася зі свідком. 22.12.2015 року син обвинуваченої - ОСОБА_14 , під надуманим приводом, зайшов до будинку ОСОБА_18 , де, відволікнувши увагу останньої, викрав з її сумки грошові кошти в сумі близько 950 грн. За даним фактом було порушено кримінальне провадження і 22.05.2016 року, після підготовчого судового засідання по справі, ОСОБА_14 , на ганку Ріпкинського райсуду, сплатив ОСОБА_18 4800 грн. в якості відшкодування майнової та моральної шкоди. При цьому, розраховуючись із потерпілою, ОСОБА_14 віддав ОСОБА_18 частину коштів з великої пачки купюр, яку дістав з кишені власного одягу.
Із заяви ОСОБА_6 , поданої до Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області 23.05.2016 року, вбачається, що у ніч з 28 на 29.04.2016 року, у неї було викрадено 2000 доларів США, 2400 грн. та золоті прикраси в кількості 8 одиниць.
Із зявлення з зізнанням від 25.05.2016 року, вбачається, що ОСОБА_9 власноручно повідомила правоохоронному органу про те, що вона, близько 02 години 29.04.2016 року, викрала з будинку ОСОБА_6 грошові кошти, зокрема близько 2000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів; близько 2400 грн.; 5 золотих каблучок; золотий ланцюжок із хрестиком та сережки, які загубила, коли йшла додому.
Довідкою Ріпкинського відділення ЧОД АТ Райффайзен Банк Аваль від 26.05.2016 року підтверджується, що станом на 29.04.2016 року курс обміну гривні, по відношенню до долара США, складав 25,186527 грн. за 1 долар.
З повідомлення представника НБУ в Чернігівській області від 08.06.2016 року вбачається, що станом на 29.04.2016 року, закупівельна ціна на золото 583 проби у брухті, становила 581,15 грн. за 1 грам металу, без ПДВ. Закупівельна ціна на золото 585 проби у брухті, становила 583,14 грн. за 1 грам металу, без ПДВ. Закупівельна ціна на золото 750 проби у брухті, становила 747,62 грн. за 1 грам металу, без ПДВ.
Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до протоколу слідчого експеримента від 28.05.2016 року підтверджується, що ОСОБА_9 добровільно, в присутності понятих, розповіла та показала на місці, яким чином вона, після спільного розпиття спиртних напоїв разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та чоловіком на імя ОСОБА_16 , скориставшись відсутністю сина потерпілої, таємно викрала із шафи в незачиненій кімнаті 2000 доларів США, 2400 грн., 5 золотих каблучок, ланцюжок із хрестиком та золоті сережки. Під час вказаної процесуальної дії ОСОБА_9 повідомила, що після вчинення злочину вона, йдучи додому та відповідаючи на телефонний дзвінок співмешканця, загубила все викрадене. З матеріалів справи вбачається, що на момент викрадення коштів та ювелірних виробів, потерпілій виповнилося понад 63 роки.
Суд приймає до уваги, що розмір шкоди, завданої потерпілій викраденням ювелірних виробів, органом досудового слідства було визначено шляхом співставлення ваги викраденого майна та закупівельних цін на золото у брухті, тобто в сторону значного заниження дійсної ринкової вартості викрадених виробів.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна, що завдало значної шкоди потерпілій, а дії обвинуваченої органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Суд критично ставиться до показань ОСОБА_9 про її непричетність до викрадення ювелірних виробів, а також про мотиви вчинення нею злочину і розцінює такі показання як намагання помякшити відповідальність за вчинене діяння.
Версія обвинуваченої про вчинення злочину з мотивів помсти за згвалтування її сином потерпілої, не узгоджується з фактичними обставинами справи, оскільки до пізнього вечора 29.04.2016 року вона перебувала в будинку ОСОБА_6 разом зі своїм співмешканцем та ОСОБА_19 і вподальшому, за власною ініціативою залишилась в будинку під приводом помити посуд.
До правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї злочину ОСОБА_12 , обвинувачена не зверталась і не повідомляла про такий факт під час досудового розслідування справи.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_9 не заперечувала, що вона була обізнана про місце зберігання потерпілою ювелірних виробів та незадовго до їх викрадення, отримувала в користування від ОСОБА_6 сережки.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, обставини помякшуючі та обтяжуючі її покарання.
Обставинами помякшуючими покарання обвинуваченої, є зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
В той же час, суд не може визнати помякшуючою покарання обставиною, щире каяття у скоєному, оскільки бездіяльність ОСОБА_9 , яка виразилась у невжитті заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої злочином, надумана версія про мотиви вчинення злочину, не вказують на таку помякшуючу покарання обставину.
Обставинами обтяжуючими покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дититну.
З урахуванням обставин помякшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченої, позиції потерпілої, відомостей про особу винної, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства, а покарання обвинуваченій доцільно визначити у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Приймаючи до уваги клопотання прокурора та неможливість іншим чином уникнути ризиків, передбачених ст.177 КПК України, до набрання вироком чинності, щодо обвинуваченої необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заявлений потерпілою цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи беззаперечно доведено, що умисними, винними діями ОСОБА_9 потрепілій завдано майнову шкоду, в розмірі 69315 грн. 35 коп., отже ця шкода підлягає стягненню з обвинуваченої на користь ОСОБА_6 , в повному обсязі.
Крім того, суд вважає доведеним той факт, що діями обвинуваченої, потерпілій завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, повязаних з безповоротною втратою заощаджень, що істотно погіршило майнове становище ОСОБА_6 .
Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, ступеню моральних страждань позивача, на корить ОСОБА_6 з обвинуваченої підлягає стягненню 40000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.
Речові докази та процесуальні витрати по справі, відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 - визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
До набрання вироком чинності, обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за місцем її постійного проживання в квартирі АДРЕСА_4 .
Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного щодо ОСОБА_9 , покласти на Ріпкинське ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.
Зобовязати Ріпкинське ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області негайно поставити на облік ОСОБА_9 , як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та письмово повідомити про це суду.
Стягнути з ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 109315 грн. 35 коп., в якості відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1