Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/178/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185-198 (81-84, 86-86-2, 87-91, 140-144, 213) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2016 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 23.02.2010 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 16.04.2014 року на підставі ухвали Казанковського районного суду Миколаївської області від 06.06.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 17 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_9 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , звільнивши його з під варти негайно.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 , за погодженням з підозрюваним ОСОБА_7 , змінив апеляційні вимоги і просив ухвалу слідчого судді районного суду скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби за адресою: АДРЕСА_3 .
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що прокурор в судовому засіданні, а слідчий в клопотанні, погодженому прокурором, не довели наявність ризиків для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які свідчать, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
До того ж на думку апелянта, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із тяжкими життєвими обставинами, оскільки його дружина захворіла та потрапила до лікарні, а так як ОСОБА_7 тимчасово не працював, він не мав можливості оплатити лікування. У зв`язку з хворобою дружини, ОСОБА_7 виїхав до м. Кіровограда в пошуках роботи, а дев`ятимісячна дитина залишилась в Компаніївській районній лікарні, а тому ніхто крім батьків, один з яких проходить лікування, а інший знаходиться під вартою, не має змоги її забрати.

Також, захисник зазначив, що ним подано скаргу на незаконне затримання ОСОБА_7 , але вона залишена без розгляду, а при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя не надала його доводам про незаконне затримання належної оцінки, вказавши, що незаконність затримання не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2016 року задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 23.05.2016 року до 16 год. 21.07.2016 року.
Визначено заставу - 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560 грн., а у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені п.1,2,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, 19.05.2016 року приблизно о 22.30 год. разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи біля магазину «АТБ», що по вул. Полтавській м. Кіровограда, побачив офіс-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташований за адресою: площа Дружби Народів, № 9.

Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою власної наживи, шляхом зриву віконної решітки та віджиму пластикового вікна, проник в приміщення вказаного офіс-магазину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа перебувала на вулиці та спостерігала, щоб їх дії залишались не поміченими.

Із офіс-магазину ОСОБА_7 і невстановлена досудовим розслідуванням особа, повторно, таємно викрали: ноутбук «Lenovo», вартістю 4500 грн.; монітор «Рhilips», вартістю 1300 грн.; плазмовий телевізор «Рhilips», вартістю 2500 грн.; комп`ютерний системний блок, вартістю 4500 грн.; лазерну рулетку «Воsh», вартістю 2000 грн.; електронну книгу «Роket Воок», вартістю 4500 грн.; плівку ПВХ до натяжних стель в кількості 7 шт., вартістю 10 000 грн.; кросівки чоловічі розміру 40-41 «Lacoste», вартістю 600 грн. та металевий сейф з документами, вартістю 450 грн.

З викраденим ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 29 850 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, погоджене прокурором і застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду своє рішення мотивувала тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, враховано, що підозрюваний, має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, повторно, вчинив умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, не працює, отже, офіційного та постійного джерела доходу не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Також, слідчий суддя зазначила, що доводи підозрюваного про те, що йому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки його дружина знаходиться в психіатричній лікарні, а дев`ятимісячна дитина знаходиться в Компаніївській районній лікарні, є безпідставними та нічим не підтверджені. Постійного місця проживання ОСОБА_7 не має, згода власників квартири за адресою: АДРЕСА_4 , де до затримання два тижні мешкав підозрюваний відсутня. Із пояснень підозрюваного вбачається, що у його дружини є матір, яка мешкає в Компаніївському районі Кіровоградської області, яка має можливість забрати із лікарні свою доньку без участі підозрюваного.

Доводи захисника стосовно незаконного затримання ОСОБА_7 , а саме не в порядку ст. 208 КПК України, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.

Разом з цим, прийнявши до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, а також урахувавши його матеріальний стан, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України визначила заставу - 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560 грн.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції з урахуванням змін, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою: АДРЕСА_3 . Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника з урахуванням змін до неї залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді районного суду без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляції з урахуванням змін до неї в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідженням матеріалів клопотання колегія суддів встановила, що слідчий суддя районного суду дійшла правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Повідомлення про підозру ґрунтується на доказах, які під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, а також в апеляції захисник не ставить під сумнів стосовно їх належності, достовірності, допустимості та достатності.
При цьому, колегія суддів враховує, що в апеляції захисник не оспорює обґрунтованість повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до
суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слід зазначити, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також колегії суддів апеляційного суду, підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував, що вчинив крадіжку майна із офіс-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.
Слідчий суддя районного суду належно урахувала доводи слідчого, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно яких серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також беручи до уваги дані про його особу, обставини кримінального провадження, є підставами для твердження, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Зазначене фактично встановлено і під час апеляційного розгляду, так як в апеляції захисник і підозрюваний стверджували, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив під впливом тяжких сімейних обставин, а саме за відсутності коштів на лікування дружини. При цьому у теперішній час дружина ОСОБА_7 також перебуває в лікарні, на її лікування також потрібні кошти, яких зі слів підозрюваного у нього немає. Дитину підозрюваного ОСОБА_8 , 17.08.2015 року перевели з Компаніївської районної лікарні під належний нагляд до дитячого закладу будинок немовляти м. Кіровограда.
В м. Кіровограді ОСОБА_7 не має роботи, а отже у нього відсутнє постійне джерело доходу та кошти на лікування дружини, а також на своє існування, та утримання дитини.
Підозрюваний ОСОБА_7 має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, повторно, вчинив умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, тобто у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, практика ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Неможливо погодитись з доводами апеляції захисника, що слідчий суддя під час розгляду клопотання, не врахувала мотив вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме тяжкі сімейні обставини, викликані неможливістю оплатити лікування дружини, адже колегією суддів встановлено, що підозрюваний зареєстрований як фізична особа підприємець, має близьких родичів, що в сукупності дає підстави для висновку, що вчинення умисного тяжкого злочину не було тією крайньою необхідністю за допомогою якої потрібно було вирішувати свої сімейні обставини.
При цьому звертає увагу, що згідно повідомлення про підозру, кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив за попередньою змовою групою осіб, а кількість викраденого майна та обставини вчинення кримінального правопорушення, свідчить про ретельну підготовку до його вчинення. Тим більше, що на час апеляційного розгляду завдана потерпілому матеріальна шкода не відшкодована.
Доводи апеляції про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби за адресою: АДРЕСА_3 , колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що за даною адресою підозрюваний проживав лише два тижні без реєстрації, даних про правомірність, проживання ОСОБА_7 у даному житлі на відповідній правовій підставі, передбаченою діючим законодавством України ( найм і таке інше), захисником не надано, а підозрюваним не доведено. Зазначене позбавляє можливості колегії суддів, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до положень ст. 181 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнила клопотання слідчого, погоджене прокурором та застосувала до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .
Отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої проти ОСОБА_7 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту варти спростовуються викладеним.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначила розмір застави, який достатньо мірою буде гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя районного суду відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України належно урахувала обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано застосувала до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
За відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з урахуванням змін до неї, колегія суддів ухвалу слідчого судді районного суду залишає без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів.
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з урахуванням змін до неї залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 23.05.2016 року до 16 год. 21.07.2016 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4