Справа № 296/6283/16-к
Вирок
Іменем України
06 жовтня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження по якому обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Болград Одеської області, тимчасово не працюючий, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину (син, 2014 року народження), зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 11.08.2001 року Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області,

за ч.1 ст.359 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 16 травня 2016 року він здійснив незаконне придбання, спеціального технічного засобу негласного отримання інформації (далі - СТЗНОІ), у вигляді пристрою, який призначений для негласного аудіоконтролю об`єкта.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на незаконне придбання СТЗНОІ, ОСОБА_4 , достовірно будучи обізнаним про конструктивні особливості такого технічного засобу та усвідомлюючи, що обіг зазначеного засобу на території України обмежений, а також те, що придбання, збут та використання таких засобів є забороненим, діючи умисно, в порушення вимог:

п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, яким передбачено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, як вид майна, що не може перебувати у власності громадян; ст. ст. 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450 на виконання Указу Президента України від 13.04.2001 № 256 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», якими визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, серед якого відсутні фізичні особи; Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 N 222-УШ та Наказу СБУ від 31.01.2011 «Про затвердження Ліцензійних спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації», відповідно до яких вищеописані спеціальні технічні засоби підлягають ліцензуванню, здійснив незаконне придбання для власного використання на сайті «aliexpress.com», спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, який призначений для негласного аудіо контролю об`єкта.

Замовлення вказаного пристрою ОСОБА_4 здійснив 16.05.2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки «ASUS», моделі K53S, серійний номер BBNOS212785457, з можливістю доступу до мережі «Інтернет».

ОСОБА_4 зайшов на сайт «www.aliexpress.com/», де вже був зареєстрований як користувач і з поміж різноманітних пристроїв, вибрав технічний пристрій «GSM- передавач А8», з функцією аудіоконтролю об`єкта для подальшого ознайомлення з його особливостями. Ознайомившись з технічними характеристиками та функціональними можливостями вказаного пристрою, які були зазначені в описі товару і які його влаштували, і таким чином будучи достовірно обізнаним про конструктивні особливості такого технічного засобу та усвідомлюючи, що вибраний ним пристрій може здійснювати аудіоконтроль об`єкта і тому має ознаки спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, ОСОБА_4 замовив такий пристрій у одного із продавців з Китайської Народної Республіки. Оплату за такий товар ОСОБА_4 здійснив в цей же день, через мережу Інтернет, використовуючи банківську «інтернет» картку з номером рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на його ім`я в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 8,83 доларів США (224.11 грн.). Доставку поштового відправлення оформив на своє ім`я, зазначивши сою адресу проживання та власний номер телефону - НОМЕР_3 .

24.06.2016 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, перебуваючи у відділенні поштового зв`язку № 29 УДППЗ «Укрпошта», близько 08 години 45 хвилин, ОСОБА_4 отримав міжнародне поштове відправлення № RF252007217CN, в якому перебував замовлений ним раніше «GSM-передавач А8» з функцією негласного аудіоконтролю об`єкта (з комплектуючими до нього - USB кабелем та інструкцією) тобто вчинив всі дії, які були необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. В цей же день (24.06.2016 року) в ході проведення співробітниками УСБУ в Житомирській області огляду місця події у приміщенні вказаного поштового відділення було виявлено та вилучено зазначений технічний засіб негласного отримання інформації.

Відповідно до висновку експерта експертного сектору Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України УСБУ в Житомирській області № 52 від 06.07.2016 року наданий на дослідження вищевказаний технічний пристрій за своїми технічними характеристиками відноситься до класу спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, виготовлений промисловим способом та знаходиться у робочому стані.

ОСОБА_4 не має ліцензії СБ України на провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації та з приводу її отримання до органів СБ України не звертався.

Таким чином, своїми умисними діями, спрямованими на незаконне придбання спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, а саме пристрою, функціональне призначення якого є негласний аудіоконтроль об`єкта, громадянин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.359 КК України.

06.10.2016 року між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні

та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 359 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.359 КК України, за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06.10.2016 року між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.359 КК України узгоджене сторонами покарання штраф в розмірі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1320 гривень .

Речові докази: ноутбук марки «ASUS», моделі K53S, серійний номер BBNOS212785457 залишити ОСОБА_4 ; «GSM- передавач А8», з функцією аудіоконтролю, конверт, які зберігається у камері зберігання речових доказів УСБ в Житомирській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1