Справа №560/1201/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження №0003591 на підставі угоди про визнання винуватості за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоне Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На початку квітня 2016 року Особа 1 за попередньою змовою з Особа 2 вирішили здійснювати незаконне видобування бурштину-сирцю на території Дубровицького району Рівненської області, за допомогою трьох великих мотопомп, які попередньо були виготовлені Особа 1, достовірно усвідомлюючи незаконний та протиправний характер такої діяльності.

У подальшому з метою реалізації спільного з Особа 2 плану, щодо незаконного видобування бурштину, Особа 1, підшукав та придбав у невстановлених досудовим слідством осіб, знаряддя для такого видобування.
Після чого, Особа 1 продовжуючи реалізовувати спільний з Особа 2 злочинний план, направлений на незаконне видобування бурштину-сирцю, у вказаний проміжок часу, запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 здійснювати незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення - бурштину-сирцю, із відповідною оплатою зазначеного в розмірі 500 гривень за відпрацьовану добу, на що останній погодився. Також на таких самих умовах Особа 1 залучив Особу 3, Особу 4 та Особу 5.

Відповідно до розподілених ролей, Особа 1 надавав знаряддя для видобутку бурштину, сплачував грошові кошти ОСОБА_5 , Особі 4, Особі 3, та Особі 5. У свою чергу, Особа 2, доставляв до місця незаконного видобутку ОСОБА_5 , Особу 4, Особу 3, Особу 5, забезпечував останніх продуктами харчування та паливом для роботи мотопомпи. Крім цього, Особа 1 та Особа 2 контролювали процес незаконного видобування бурштину-сирцю вищевказаними особами.
ОСОБА_5 спільно з Особою 3, Особою 4 та Особою 5 здійснював безпосередньо незаконний видобуток бурштину. Незаконно видобуті корисні копалини передавав Особі 1 та Особі 2, за що отримував грошові кошти в розмірі 500 гривень за відпрацьовану добу від Особи 1.

Так, починаючи з кінця квітня 2016 року по 10 червня 2016 року, у тому числі 25 квітня 2016 року, більш точного часу встановити досудовим слідством не надалось можливим, залучені до незаконного видобутку корисних копалин - бурштину-сирцю ОСОБА_5 , Особа 4, Особа 3 9 разів здійснювали незаконне видобування бурштину на земельних паях на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області із використанням мотопомп під керівництвом і контролем Особи 1 та Особи 2.

За вказаний період ОСОБА_5 , Особа 3 та Особа 4 під керівництвом Особи 1 та Особи 2 видобули невстановлену досудовим розслідуванням кількість бурштину-сирцю, частину якого у сировині вагою 13070 гр., вартістю 467 доларів США (що згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземної валюти - долару США на дату вилучення) становить 11973 грн., було виявлено та вилучено за адресою, яка має відношення до Особи 1.

Крім цього, ОСОБА_5 10 червня 2016 року в період приблизно з 22.00 год. до 23.00 год. за вказівкою Особи 1 та Особи 2, спільно з Особою 3, Особою 4, а також із залученим вперше Особою 5, на автомобілі УАЗ 452 А, д.н.з. НОМЕР_1 , яким транспортувалось надане Особою 1 обладнання для видобутку бурштину, здійснив виїзд на територію неподалік с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області та, порушуючи вимоги ст.19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що засвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва, призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту, здійснили видобуток каміння бурштину - сирцю, який відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Після чого, близько 23.00 год. 10 червня 2016 року, на вказаному місці зазначена група осіб під час здійснення незаконного видобування бурштину - сирцю була виявлена співробітниками Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області під керівництвом Особи 6, якими протиправна діяльність вказаних осіб припинена.

При цьому, у вказаному місці було видобуто бурштину-сирцю, який згідно висновків експерта від 26.09.2016 року № 37358-Ю та від 12.10.2016 року № 11658/16-34 відноситься до розмірної групи 0-2, загальною масою 29,8 г, загальною вартістю 0,60 доларів США, (що згідно встановленого Національним банком України мінімального офіційного курсу гривні до іноземної валюти долару США, за вказаний період, становить 15,0 грн.).

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
22 листопада 2016 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0003591 та ОСОБА_5 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який відповідно до постанови заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_8 про визначення групи прокурорів від 22.11.2016 року входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0003591, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 (договір про надання правової допомоги від 30.11.2016 року) в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.3 ст.240 КК України.

До того ж, ОСОБА_5 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю вчинених злочинів; добровільно своїми активними діями надає та в подальшому зобов`язується надавати визнавальні та викривальні показання органу досудового розслідування та суду.

Крім цього, при укладенні угоди було враховано, що ОСОБА_5 є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан та інші обставини, які його характеризують.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно із ст. 67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Натомість встановлено низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів; викриття у вчиненні злочинів інших осіб.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому приходить до висновку, що кваліфікація його дій за ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України є правильною, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22 листопада 2016 року про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.240 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 листопада 2016 року покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1