Дата документу Справа № 337/371/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/371/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/222/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000009 від 9 січня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Зоря Чернігівського району; Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
встановила:
30 березня 2016 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі на строк 60 днів. Строк дії ухвали визначено до 15 годин 22 травня 2016 р.
Процесуальне рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, надані докази дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Надав заяви поручителів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не доведено органами досудового розслідування. Апелянт вважає що висунута підозра, саме за кваліфікацією по ч.3 ст.187 КК України, є необґрунтованою.

За ухвалою слідчого судді, 23 березня 2016 року слідчий ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного за ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді; тримання під вартою, посилаючись на наявність у справі ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У клопотанні зазначено що, на початку 2016 року у ОСОБА_12 , якому було достовірно відомо, що ОСОБА_13 , який являється його дядьком, за місцем свого мешкання зберігає значну суму грошових коштів, а також ювелірні вироби, виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння майном ОСОБА_13 із застосуванням насильства відносно останнього.

07.01.2016 ОСОБА_12 повідомив про свої злочинні наміри свого знайомого ОСОБА_6 , який розділяв його погляди на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення. Отримавши згоду ОСОБА_6 на участь у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_12 повідомив останнього, що в нього є дядько ОСОБА_13 , який за місцем свого мешкання зберігає значну суму грошових коштів та ювелірні вироби, а також те що, він має проблеми із здоров`ям, самостійно не може пересуватись. Заручившись підтримкою ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , разом з останнім вирішили, що для втілення їхнього спільного злочинного умислу їм потрібно залучити до участі у вчиненні злочину свого сусіда - ОСОБА_14 , який також розділяв їх погляди на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення, та якому вони в подальшому повідомили про свої злочинні наміри.

Отримавши згоду ОСОБА_14 на участь у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , розробили злочинний план згідно якого ОСОБА_12 під приводом відвідування ОСОБА_13 залишить відкритими двері його квартири, тим самим забезпечивши ОСОБА_6 та ОСОБА_14 вільний доступ до житла ОСОБА_13 та викрадення у останнього грошових коштів та ювелірних виробів з вказаного ОСОБА_12 місця.

09.01.2016 приблизно о 17 годині 30 хвилин, на виконання спільного злочинного наміру, ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , прибули до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_14 та ОСОБА_6 залишились на вулиці, а ОСОБА_12 зайшов до квартири ОСОБА_13 та, вийшовши через деякий час з квартири, залишив за собою двері квартири відчиненими, після чого спустився на перший поверх і залишився біля під`їзду, з метою спостереження за оточуючою обстановкою, для інформування за допомогою мобільного зв`язку ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів.

У цей же день, приблизно о 17 годині 40 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном, поєднаним з застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я до особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , незаконно, проникли до приміщення кв. АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_13 , де діючи за заздалегідь розробленим планом ОСОБА_14 скинув останнього з ліжка та накрив ковдрою, а ОСОБА_6 ; застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, став наносити йому удари руками по голові та тулубу, спричинивши потерпілому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні садна м`яких тканин обличчя, голови, закритий перелом лівої плечової кістки, закритий перелом ліктьового відростку справа. В той же час, ОСОБА_14 , користуючись тим, що ОСОБА_6 стримував опір потерпілого, здійснював пошук вказаних раніше ОСОБА_12 матеріальних цінностей, в результаті чого заволодів його майном, а саме: золотою каблучкою, золотом хрестиком, мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 18000 гривень, а ОСОБА_6 , в свою чергу, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок виготовлений з недорогоцінного металу, покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом із ОСОБА_12 , а викрадене майно, згодом, розподілили між собою.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 9 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала, нападу /розбій/, за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з проникненням у житло.

О 15-00 годині 22 березня 2016 року ОСОБА_6 був фактично затриманий з посиланням на п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

23 березня 2016 року. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний: з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/, за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає зазначеним вимогам закону.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені. Процедуру проведення перевірки доводів, викладених у клопотанні слідчий суддя провів у відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлений у клопотанні ризик на даний час існує. Слідчий суддя визначив, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання в м. Запоріжжі, за місцем реєстрації також постійно не проживає, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин без перешкод може залишити місце проживання, де проживає без реєстрації.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи про необґрунтованість підозри викладені захисником в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними. Клопотання слідчого і рішення слідчого судді містять посилання на відповідні докази, які колегія суддів також вважає такими, що вказують на обґрунтованість підозри.

На теперішній стадії процесу питання остаточної кваліфікації дій не вирішується, і оскільки зміна кваліфікації дій підозрюваного, на час розгляду клопотання не відбулася, доводи захисника про невідповідність обраного запобіжного заходу тяжкості кримінального правопорушення є передчасними.

Колегія суддів вважає, що міра запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків. З огляду на вищевикладене колегія суддів не вважає за можливе задовольнити заяви поручителів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого, та щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі на строк 60 днів, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4