БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кс/356/159/16
Справа № 356/601/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
21 липня 2016 року до Березанського міського суду Київської області надійшла заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_5 зазначив, що суддя ОСОБА_6 розглядає справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Під час допиту свідків, водіїв комунального підприємства, на думку захисника, суддя здійснювала на них прямий тиск. Упередженість судді ОСОБА_6 щодо винуватості ОСОБА_4 , з точки зору захисника ОСОБА_5 пов`язана з тим, що суддя ОСОБА_6 знаходиться у шлюбних відносинах із заступником керівника одного з відділів Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 підтримали заяву, просили її задовольнити і відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду даної справи.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що заявлений відвід є невмотивованим, безпідставним та намаганням затягнути розгляд кримінального провадження, просив відмовити в його задоволенні.
Суддя ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що давати пояснення не бажає.
З урахуванням думки усіх учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_6 без її участі.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
У ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що суддя ОСОБА_6 чинила тиск на свідків у судовому засіданні вже розглянуте 26 квітня 2016 року під час розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід вказаної судді (справа № 1-кс/356/56/16).
Також суд не бере до уваги посилання захисника ОСОБА_5 про те, що суддя ОСОБА_6 продовжує слухати справу з обвинувальним ухилом, оскільки такі посилання нічим не підтверджені.
Разом з тим, захисник ОСОБА_5 , посилаючись на відомості з декларації щодо наявності у ОСОБА_7 дружини ОСОБА_6 та сина, ОСОБА_8 не навів жодних аргументів, що це якимось чином має відношення до справи, чи якоюсь мірою впливає на неупередженість судді ОСОБА_6 .
Безумовно, захисник має гарантоване Конституцією України право на свободу думки і слова. Згідно з ч. 1, 2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Цим конституційним положенням відповідають приписи Цивільного кодексу України, якими встановлено, що фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію (абзац перший частини першої статті 302).
Таке конституційне та законодавче регулювання права особи вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію узгоджується із Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, яким визначено, що кожна людина має право на вільне вираження свого погляду; це право включає свободу шукати, одержувати і поширювати будь-яку інформацію та ідеї, незалежно від державних кордонів, усно, письмово чи за допомогою друку або художніх форм вираження чи іншими способами на свій вибір (пункт 2 статті 19).
Однак, згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Статтею 32 Конституції України гарантовано, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20 січня 2012 року дано офіційне тлумачення положень ч. 1, 2 ст. 32, ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України з метою забезпечення конституційного порядку у сфері реалізації конституційних прав на інформацію та невтручання в особисте і сімейне життя людини, зокрема посадової особи.
Не надаючи жодних доказів того, що сімейний стан судді ОСОБА_6 , а саме перебування її у шлюбі з ОСОБА_7 та народження дитини ОСОБА_8 , впливає на виконання нею обов`язків щодо здійснення правосуддя, робить її упередженою при розгляді вказаної справи, захисник, збираючи, поширюючи інформацію про особисте та сімейне життя судді, певною мірою порушує право ОСОБА_6 не зазнавати безпідставного втручання в особисте життя.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що заявником не надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 має будь-який процесуальний статус у вказаному кримінальному провадженні, і, зокрема, процесуальний статус прокурора, у розумінні ст. 37 КПК України, ч. 1 якої визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 взагалі якимось чином причетний до вказаного кримінального провадження, стороною захисту суду представлено не було.
Суд звертає увагу на те, що за наявності у сторони захисту достовірних відомостей про втручання в будь-якій формі в діяльність судді, в тому числі і з боку Генеральної прокуратури України, з метою перешкодити виконанню нею службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення, за що передбачена відповідальність за ст. 376 КК України, захисник повинен був звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів з метою притягнення причетних до цього осіб до кримінальної відповідальності. Проте, суду не було надано відомостей, що захисник ОСОБА_5 чи будь-яка інша особа зверталася до правоохоронних органів із заявами про тиск на суд, зокрема, і зі сторони Генеральної прокуратури України.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України пербуває у провадженні Березанського міського суду Київської області з 02 липня 2015 року (вже більше року). За цей період обвинуваченим та його захисником було заявлено 5 відводів судді ОСОБА_6 за аналогічних обставин (Т. 1 а.с. 77, 112, 176, 212), по чотирьом з яких було відмовлено (Т. 1 а.с. 90, 141, 201, 225), останній, наразі, розглядається в суді, що свідчить про ознаки затягування процесу стороною захисту. У вказаних діях захисту вбачається порушення норм ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, яка набрала чинності для нашої держави 11 вересня 1997 року щодо розумності строків судового розгляду. Вказаною статтею передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 є безпідставною в розумінні наявності обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні і передбачені ст. 75 КПК України, тому у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1