Справа № 526/2430/16-к
Провадження № 1-кп/526/204/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000932 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, непрацюючого, раніше судимого:

- 10.03.2010 року за ст. 185 ч. 3, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 12.07.2010 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 10.03.2010 року остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. 07.03.2014 року звільнено по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

встановив:

Навесні 2016 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не вдалось, будучи 10.10.2005 року засудженим Гадяцьким районним судом за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на городі висіяв насіння снотворного маку з метою у подальшому виготовити із спілих рослин наркотичний засіб - макову соломку для власного вживання. У серпні місяці 2016 року він зірвав вказані рослини в кількості близько двадцяти штук та висушив їх. Із частини вказаних рослин він виготовив макову соломку, яку у подальшому вжив шляхом ін`єкції медичним шприцом, а частину залишив досушуватись у веранді власного будинку та в гаражному приміщенні.

08.11.2016 року за місцем проживання ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду було проведено обшук, в ході якого у веранді будинку, на підлозі було виявлено речовину рослинного походження коричневого кольору, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1993 від 10.11.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - маковою соломкою, вага якої у перерахунку на суху речовину становить 13,732 грами. Крім цього, у гаражному приміщенні за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено таку ж речовину, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1993 від 10.11.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - маковою соломкою, вага якої у перерахунку на суху речовину становить 95,621 грами.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочини передбачені ст. 307 і 317 КК України, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

15 листопада 2016 року між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000932, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри.
Крім цього, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, відповідно до якої звільнити його від відбуття реальної міри покарання, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки, а також застосувати до нього ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2016 року між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури та обвинуваченим, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України.
Відповідно змісту даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.
Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
Із пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Суд погоджується з узгодженою сторонами мірою покарання, враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, має постійне місце проживання, що збігається з місцем його реєстрації, з 18.08.2015 року перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: ППРО, синдром залежності, має незняті та непогашені судимості.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Питання речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, матеріальну шкоду не завдано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 374, 394, 473-475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 листопада 2016 року в кримінальному провадженні № 0000932, укладену між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази:

- Особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку, вага якої у перерахунку на суху речовину становить 13,732 грами, яка знаходяться в білому поліетиленовому пакеті № 2299557, що передано до камери зберігання речових доказів при Гадяцькому ВП ГУНП в Полтавській області - знищити;

- Особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку, вага якої у перерахунку на суху речовину становить 95,621 грам, яка знаходяться в білому поліетиленовому пакеті № 1664101, що передано до камери зберігання речових доказів при Гадяцькому ВП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1 055 грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1