У Х В А Л А

Іменем України

04.08.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм в ТОВ «ЕКО СЕРВІС», раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
10 березня 2016 року близько 19 години 00 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в селі Барвінок по вулиці Едмунда Егана зі сторони міста Ужгород, у напрямку міста Мукачево, навпроти будинку №36, не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.2, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожню обстановку, що склалася, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який в той час по позначеному дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, по пішохідному переходу перетинав проїзну частину дороги з ліва на право по напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 131 від 11.03.2016 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ділянки здирання на шкірних покривах правої половини обличчя (скронева, білявушна ділянки та права щока), саден на шкірних покривах поперекової ділянки спини справа на відстані 102 см від стопи в/3 правого стегна по задньо-боковій поверхні, н/3 правого стегна по задній поверхні, н/3 правої гомілки по задньо-боковій поверхні, тильної поверхні лівої кисті в області 2-го та 5-го пальця, закритого перелому кісток правої гомілки, розташований на відстані 30 см від стопи, переломів ребер зліва з 1-го по 3-є, по передній аксілярній лінії, з 4-го по 7-е по середньо-ключичній лінії, переломи ребер справа з 1-го по 6-е по середньо-ключичній лінії, 5,6,7 по задній аксілярній лінії, з 1-го по 12-е по лопаточній лінії, з 1-го по 8-е по біляхребтовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври та крововиливами в навколишні м`які тканини, перелому правої ключиці та правої лопатки, перелому кісток тазу справа, розривів печінки та правої легені, крововиливу в клітковину середостіння.

Дані тілесні ушкодження є характерними для автомобільної травми і виникли одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним, внаслідок удару виступаючими частинами рухаючогося транспорту, під час якого потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, повернутий задньою поверхнею тіла (спиною) до автомобіля з послідуючим відкиданням та ударянням об тверде підлегле покриття.

Дані тілесні ушкодження є прижиттєвими, по відношенню до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті гр. ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта №352 від 18 липня 2016 водій ОСОБА_5 у даній дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.2, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, у своїй сукупності є причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10, 12.2, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, отриманням ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

29 липня 2016 року гр. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: оглядом місця події та схеми до нього від 10.03.16., протоколами слідчих експериментів, висновком автотехнічної експертизи №352 від 18.07.2016 року та іншими зібраними матеріалами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі місця свого проживання та держави, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих, скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять ро ків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти вказаним вище ризикам, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання, оскільки вважають, що не існує ризиків, які зазначив прокурор, та просили, якщо ж суд дійде висновку про наявність таких ризиків, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, якого вони вважають буде достатньо у даному випадку. Надали суду письмові заперечення та додаткові докази, які характеризують особу підозрюваного.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України, у вчиненні злочину за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі місця свого проживання та держави, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, працював водієм у ТОВ «ЕКО СЕРВІС», раніше не судимий, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ; має міцні соціальні зв`язки, а саме: за місце реєстрації проживає спільно із дружиною: ОСОБА_9 , 1979 року народження, яка на цей час є вагітною, що підтверджується наданою довідкою, та двома доньками: ОСОБА_10 , 2009 року народження, яка є малолітньою та перебуває на його утриманні, та повнолітньою донькою ОСОБА_11 , 1996 року народження та двома онучками; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

З урахуваннями викладеного, та того факту, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину з необережною формою вини, при цьому свою вину визнає повністю та співпрацює із слідством, що не заперечувалося слідчим, його міцні соціальні зв`язки, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено суду належними та допустимими доказами недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу задля запобігання наявним ризикам, у даному випадку обґрунтованим є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби із 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронних засобів контролю, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм в ТОВ «ЕКО СЕРВІС», раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби із 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня винесення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1