№1-кп/638/642/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого, судді: ОСОБА_1
При секретареві : ОСОБА_2
За участі прокурора: ОСОБА_3
За участі обвинуваченого ОСОБА_4
за участі захисника ,адвоката ОСОБА_5
за наявності заяви потерпілого ОСОБА_6 про можливість розгляду справи за його відсутності
За обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч 1 ст.119 КК України,-
УСТАНОВИВ:
08 червня 2016 року біля 18години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні гуртожитку за адресою : АДРЕСА_1 зібрався піти на тренування з футболу , вийшов з кімнати та спрямував до холу гуртожитку ,який розташований на першому поверсі даного гуртожитку. На виході з гуртожитку побачив сварку між вахтером гуртожитку та невідомим йому хлопцем, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. На прохання вахтера гуртожитку, ураховуючи те, що вахтер є жінкою похилого віку втрутився та допоміг вахтеру вивести незнайомого хлопця з приміщення гуртожитку, взявши хлопця під руки та вивівши його на вулицю. Після виходу з приміщення опинився на вулиці ліворуч від вхідних дверей та стояв поруч з невідомим хлопцем. Хлопець, перебуваючи в стадії сильного алкогольного сп`яніння став лаятися на його адресу нецензурно та погрожувати йому. В цей час в бік обвинуваченого ОСОБА_8 спрямував другий невідомий йому раніше хлопець, який замахнувся в його бік з метою нанесення удару, від удару обвинувачений ухилився та завдав удару в область обличчя цьому хлопцеві після чого останній впав. В той час обвинувачений ОСОБА_8 побачив , що з боку на нього прямує той хлопець, якого він тільки що вивів з приміщення гуртожитку разом із вахтером. Цей хлопець став проявляти намір вчинити вплив на тулуб обвинуваченого ОСОБА_8 після чого, обвинувачений з метою попередження завдання собі ушкоджень, усвідомлюючи той факт, що нападник погано контролює свою рівновагу та може впасти , діючи самовпевнено , наніс удар лівою рукою по обличчю хлопця з лівого боку в район лівого ока нападника, як потім було встановлено досудовим слідством ОСОБА_9 . Від цього удару ОСОБА_9 впав обличчям донизу. Зазначені дії обвинувачено ОСОБА_8 призвели, згідно з висновком судово- медичної експертизи № 1706-ДМ/16 від 09.06.2006 року до гострого порушення мозкового кровообігу, внутрішнього мозкового крововиливу, черепно - мозкової травми, що й стало причиною смерті ОСОБА_9 ,1990 року народження.
Як в досудовому слідстві ,так і в судовому засіданні винним в скоєнні кримінального правопорушення себе визнав в повному обсязі ,виявив щире каяття, просив вибачення у батьків потерпілого на стадії досудового слідства.
У відповідності з ч 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно зрозуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вислухавши позицію обвинуваченого, який не оспорює обставини події, яка викладена в обвинувальному акті, ознайомившись з позицією прокурора , захисника, та з волевиявленням потерпілого ОСОБА_10 , з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження подій та обставин, які мали місце 08 червня 2016 року біля 18години 30 хвилин в приміщенні гуртожитку за адресою : АДРЕСА_2 , суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , дослідивши відомості про його особу, суд вважає винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 119 КК України, вбивство, вчинене через необережність.
Згідно з дослідженими відомостями щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не засуджений, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має постійне місце помешкання , позитивно характеризується за місцем навчання, проявив щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні , сприяння розкриттю злочину, що суд розцінює як обставини, що пом`якшують відповідальність за скоєне.
Обставин, що обтяжують винуватість судом не встановлено
У відповідності з вимогами п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», де вказано, що « у випадках ,коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення(злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати дії відповідно до ст..119 чи ст..128 КК.
Не можна ,зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання тяжких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину можуть кваліфікуватися як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. ……
Вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом( коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якісь конкретні обставини , які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди(коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачити.».
Відповідно до п.1 Висновків Верховного Суду України від 01.05.2013 року, викладених у Постановах з розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав ,передбачених п.1ч1. ст.400-12 КПК України 1960 року за друге півріччя 2012 року , у разі коли особа під час застосування насильства не бажала смерті потерпілому, але мала можливість її передбачити, дії такої особи підлягають кваліфікації за ч 1 ст.119 КК України.
Таким чином, вирішуючи питання, щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 усвідомлював ті обставини, що потерпілий ОСОБА_9 знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння , мав можливість піти з місця події (про що сам повідомив суду), проте, не зважаючи на це, обвинувачений ОСОБА_8 легковажно розраховував на відвернення тяжких наслідків, тобто діяв з злочинною самовпевненістю.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, дослідивши відомості про його особу, ураховуючи позицію потерпілої сторони, суд приходить до висновку, що до нього можливо обрати покарання, не пов`язане з позбавленням волі, з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України, бо його подальше виправлення є можливим при умові застосування до нього покарання без обмеження волі.
Цивільний позов по справі не заявлено, речових доказів та судових витрат не має.
В матеріалах провадження є закордонний паспорт громадянина України та паспорт громадянина України на ім.»я ОСОБА_8 , які вилучені на підставі ухвали слідчого судді при обранні запобіжного заходу 10.06.2016 року, суд вважає за необхідне повернути їх обвинуваченому ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 374,375 КПК України,-
СУД УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч 1 ст.119 КК України та призначити йому покарання 3(три) роки обмеження волі.
Відповідно зі ст.75 КК України ОСОБА_11 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши строк випробування 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:
1) не виїздити за межі України на постійне місце помешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи за місцем реєстрації,
2) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи за місцем реєстрації про зміну місця помешкання ,місця роботи, місця навчання.
3)відмічатися в органах кримінально-виконавчої системи за місцем реєстрації в встановленому законом порядку.
Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід - особисте зобов`язання до набуття вироком суду чинності, заборонивши виїзд з місця реєстрації без дозволу суду та зобов`язати з`являтися за викликом суду протягом цього строку .
Закордонний паспорт громадянина України та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , які вилучені на підставі ухвали слідчого судді при обранні запобіжного заходу 10.06.2016 року- повернути їх обвинуваченому ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів (тридцяти) з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку, який не набув чинності негайно вручається прокурору та обвинуваченому.
Головуючий, суддя ОСОБА_12
Вирок виготовлено головуючим власноруч в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_12