Справа № 466/8573/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження (№0001083) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глиниці Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 185 ч. 2, 289 ч.2 КК України, -

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 в ніч з 22.03.2016 на 23.03.2016, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи по вул. Мазепи, 20 у м. Львові, діючи в темну пору доби, за відсутності уваги сторонніх осіб, шляхом розбиття правого переднього вікна автомобіля марки «ГАЗ 24» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , викрав з вказаного автомобіля акумуляторну батарею, вартістю 3000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 і матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , в ніч з 22.03.2016 на 23.03.2016, в темну пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи по вул. Г.Мазепи, 20 у м. Львові, діючи таємно, за відсутності уваги сторонніх осіб, шляхом розбиття лобового вікна автомобіля марки «Фотон BJ 1043», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , викрав дві акумуляторні батареї, вартістю 4000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , в ніч з 22.03.2016 на 23.03.2016, в темну пору доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи по вул. Хвильового, поблизу будинку №33 у м. Львові, діючи таємно, за відсутності уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, відчинив дверцята автомобіля марки «Ваз 2101», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , зі сторони водія, та викрав чемодан з інструментами, вартістю 1000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , в ніч з 22.03.2016 на 23.03.2016, в темну пору доби, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Хвильового, 33, незаконно проник в салон автомобіля марки «Ваз 2101», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , жовтого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 та який знаходився біля будинку за вказаною адресою. У подальшому, ОСОБА_4 діючи в супереч волі власника транспортного засобу, з корисливою метою, за допомогою ключів запалювання, які знаходилися в салоні автомобіля, привів в дію двигун вказаного автомобіля та розпочав рух в напрямку вул. Лінкольна у м. Львові. Проїхавши приблизно 200-300 метрів проїжджаючи по вул. Лінкольна, що у м. Львові, не впорався з керуванням, вчинив ДТП, заїхав у дерево, після цього, автомобіль залишив у вказаному місці. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 26 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю у всіх інкримінованих йому епізодах. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № (№0001083).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викраденим чужого майна (крадіжку).

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викраденим чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його посередню характеристику, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якими кваліфіковані злочини, у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2. 289 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 1 КК України - 1 (один ) рік і 5(п`ять) місяців позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ст.289 ч.2 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити засудженому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з часу вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1