ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.289; ч.2 ст.186; ч.1 ст. 190 КК України;

в с т а н о в и в:
12.01.2015 року, приблизно о 10.00 годині, але точний час не встановлено, ОСОБА_7 з ціллю незаконного заволодіння транспортним засобом, невстановленим способом проник до приміщення гаражу, що знаходиться в ГК «Калина» по вул. Янтарній, 69-Б м.Дніпро, звідки викотив автомобіль ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився у користування ОСОБА_8 , заволодів ним та за допомогою іншого транспортного засобу перемістив його до будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 і там залишив його.

12.01.2015 року , приблизно о 17.30 годині, ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , у свого знайомого ОСОБА_9 , з ціллю заволодіння його майном, зловживаючи довірою потерпілого, взяв у нього планшет марки «Asus Nexus», вартістю 5 452 грн., нібито для користування, яким заволодів і з місця вчинення злочину зник, в подальшому планшет продав.

19.01.2015 року, приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , у свого знайомого ОСОБА_9 , з ціллю відкритого заволодіння чужим майном, діючи повторно, вихопив з ліжка мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5», вартістю 4 799.2 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 і відкрито заволодів ним. З викраденим телефоном з місця вчинення злочину втік і розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, суду пояснив, що з приводу автомобілю ВАЗ 21063 у нього з власницею автомобілю була домовленість про його купівлю, вони домовились про ціну автомобіля 8000 грн. та про те, що автомобіль буде переміщено до СТО для встановлення його технічного стану. Він передав власниці автомобіля задаток, в розмірі 1000 грн., а вона йому реєстраційне посвідчення на автомобіль, оскільки у нього не було всієї суми, щоб розрахуватись за автомобіль, вирішив його відремонтувати, поставити його на роботу, як таксі, заробити та розрахуватись. В цей же день, без дозволу власниці автомобіля, він самовільно відкрив гаража та відбуксував автомобіль за адресою - м.Дніпро, вул. Балтійська, 97, де зайнявся ремонтом автомобіля.

Коли дізнався, що власниця автомобіля звернулась до поліції, він автомобіль та технічний паспорт повернув їй.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що їй належить автомобіль ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був розукомплектований та зберігався в гаражі, що належить ОСОБА_10 , машина була виставлена на продаж і цим займалась її мама ОСОБА_11 , їй відомо, що ОСОБА_12 знайшла покупця отримала завдаток за машину, але машина покупцем була вкрадена.

ОСОБА_13 їй повернута, тому будь яких претензій у неї до ОСОБА_14 не має.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що з ОСОБА_7 вони перебувають у приятельських відносинах, тому коли ОСОБА_14 попросив у нього планшет то він дав йому покористуватись, десь через тиждень ОСОБА_14 прийшов до нього і став розказувати, що йому потрібні гроші, а потім без дозволу взяв його телефон і пішов, на його зауваження повернути телефон не реагував, тому він зрозумів, що ОСОБА_14 заволодів телефоном і збирається його продати, він відразу звернувся до поліції де вказав як про телефон так і про планшет.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, її дочці належить автомобіль ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був розукомплектований та зберігався в гаражі, який належить ОСОБА_10 , машина була виставлена на продаж і вона цим займалась. В середині січня 2015 року їй зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що на машину є покупець, домовились зустрітись біля гаражу. На зустріч прийшло декілька чоловіків серед яких був і ОСОБА_7 .. Вони з ОСОБА_14 домовились щодо ціни- 8000 грн., 1000 грн. він їй передав як завдаток, а вона йому передала реєстраційне посвідчення на машину, щоб той її перевірив, обмінялися телефонами і розійшлись, через декілька годин вона подумала, що віддавши документи на автомашину вона поступила необачно, оскільки з нею можуть не розрахуватись, тому зателефонувала ОСОБА_15 , щоб він зв`язався з покупцем і сказав тому, що машину до повного розрахунку забирати не можна і щоб їй повернули документи, ОСОБА_16 їй повідомив, що телефон ОСОБА_14 не відповідає. Через декілька днів їй стало відомо, що автомашина з гаражу вкрадена.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що у нього в гаражі зберігалася автомашина і він був присутнім при розмові ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , після того як вони домовились щодо купівлі-продажу автомашини, він закрив гараж де знаходилась автомашина, а через декілька днів йому зателефонували з гаражного кооперативу і повідомили, що гараж відкритий, коли прибув на місце то побачив, що автомашини там немає. Ключі від гаражу були тільки в нього.

Окрім показів обвинуваченого, потерпілих, свідків вина обвинуваченого у вчинених злочинах підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме: протоколом огляду місця події- гаражу, де зберігалася автомашина і з якого її було угнано; протоколом огляду автомашини; документами на автомашину, вартість викраденої автомашини встановлена експертом і складає 18120 грн.; під час досудового слідства з ОСОБА_14 було проведено слідчий експеримент де він, з виходом на місце показав та розказав яким чином заволодів машиною.

Під час досудового слідства експертним шляхом встановлена вартість планшету та телефону, яка відповідно становить 5 452.0 грн. та 4 799.2 грн..

Автомобіль, планшет та телефон визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілим.

Суд допитав обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідив представлені докази, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.
Суд вважає, що ОСОБА_7 повинен нести кримінальну відповідальність за: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим з проникненням у приміщення;
заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство);
відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.289 ч.2; 190 ч.1; ст. 186 ч.2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочині, які відносяться до тяжких та злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.
Обставиною , що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, повне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.

В той же час для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання з іспитом, в порядку, що передбачений ст.75 КК України.

На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.

Судові витрати, пов`язані з проведення експертиз, становлять 540.90 грн..

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
У х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 289; ч.2 ст. 186; ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

За ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

За ч.1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити, якщо протягом 3 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведення експертиз в розмірі 549.90 грн.

Речові докази- автомашину, планшет, мобільний телефон, що зберігаються у потерпілих- залишити потерпілим.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, зміни з тримання під вартою на особисте зобов`язання, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-не відлучатися з м.Дніпро без дозволу суду.
У разі звернення вироку суду до реального відбування покарання у виді позбавлення волі, зарахувати у строк покарання час перебування ОСОБА_7 під вартою з 25.03.2015 р. по 02.07.2015 року та з 02.07.2015 року по 03.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя