Справа № 635/5233/16-к
Провадження №1-кп/635/608/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

представник потерпілого адвокат ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працює, раніше не засуджений, доглядає дитину-інваліда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що 20 березня 2016 року близько 18:00 години ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем ЗАЗ ТР699Р, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався автодорогою «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» у Харківському районі Харківської області по своїй смузі руху в сторону міста Харкова. Під час руху в районі 13 км + 900 м автодороги «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» на мосту через ріку Уди поблизу селища Бабаї Харківського району Харківської області ОСОБА_6 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України та керуючи транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку і вибрав такі прийоми керування, при яких втратив контроль над управлінням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВМW 523і, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку руху автодорогою «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» в сторону міста Сімферополь. В результаті дорожньо транспортної приходи водій автомобіля «ВМW 523і», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, а саме: закриту черепно-мозкову травму у виді струсу головного мозку та закритого перелому кісток носу зі зміщенням (поперечний перелом краю стінки) з наявністю садна на спинці носу, а також тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: перелом 9-го правого ребра праворуч по середньо-паховій лінії.

Своїми діями обвинувачений грубо порушив вимоги 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку із спричиненням водію ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, висловив щире каяття, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що 20 березня 2016 року близько 18:00 години він керував технічно справним автомобілем ЗАЗ ТР699Р, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху в районі 13 км + 900 м автодороги «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» на мосту через ріку Уди поблизу селища Бабаї Харківського району Харківської області не врахував дорожню обстановку, втратив контроль над управлінням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВМW 523і, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку в сторону міста Сімферополь, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Вказав, що не знав, що ожеледиця на дорозі на мостах утворюється швидше ніж на дорозі на землі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що 20 березня 2016 року близько 18:00 години він керував технічно справним автомобілем ВМW 523і, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 і рухався автодорогою «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» в напрямку міста Сімферополь. Під час руху на мосту через ріку Уди поблизу селища Бабаї Харківського району Харківської області йому назустріч виїхав автомобіль ЗАЗ ТР699Р, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням обвинуваченого і сталося зіткнення автомобілів. В результаті дружньо транспортної події потерпілий отримав тілесні ушкодження.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, за місцем проживання характеризується позитивно, доглядає дитину-інваліда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин невеликої тяжкості, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, однак враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, має місце обставина, що пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку що обвинуваченого можливо на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, без покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами оскільки обвинувачений має на утриманні сина інваліда із діагнозом G 09 (запальні хвороби центральної нервової системи) і дитина потребує транспортування її до лікарняних закладів для його лікування та реабілітації.

Витрати пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи № 562/16 від 29 червня 2016 року в розмірі 1055,52 гривень, що підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді обмеження волі, якщо ОСОБА_6 протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи в сумі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1