УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
власника майна - ОСОБА_5 ,
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 10.10.2016 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 просить здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків пров. Ващенківський 28-Б.
07.10.2016 у період часу з 23 год. 50 хв. до 00 год. 30 хв. на вище вказаній ділянці руху, слідчим проведений огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від наїзду на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: пошкоджена табличка із реєстраційним номером з переду, деформація капоту автомобіля, розбито лобове скло.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля, судової трасологічної експертизи з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо- транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в ході огляду місця події 07.10.2016 вилучив автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУ НП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Сторона обвинувачення зазначає у клопотанні, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку водія чи його близьких родичів, які заінтересовані у результатах кримінального провадження як безпосередні учасники кримінального процесу.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив накласти арешт а транспортний засіб.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи, що на теперішній час його довірителю ОСОБА_5 , який є власником транспортного засобу, не повідомлено підозру, правові підстави до арешту транспортного засобу відсутні. Вилучений транспортний засіб просив повернути ОСОБА_5 .
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, заперечував проти накладення арешту на автомобіль, просив передати транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів .
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З цих же підстав на теперішній час передача на відповідальне зберігання транспортного засобу його власнику є передчасною.
Більш того, даних про можливе місце зберігання транспортного засобу, ніж те, що вказано в клопотанні сторони обвинувачення, в ході розгляду клопотання слідчому судді не надано. За вказаних обставин, на теперішній час наявні також підстави до арешту транспортного засобу та визначення його місця зберігання за адресою, вказаною в клопотанні слідчого, прокурора.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю «DAEWOO LANOS» р.н. НОМЕР_1 , територію спеціального майданчика тимчасового зберігання автомототранспорту, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, буд.28-Б.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1