Справа №490/8173/16-к 22.08.2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5 , ОСОБА_9
підозрюваний ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
Захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_6
_____________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/316/16 слідчий суддя ОСОБА_10
категорія: продовження строку тримання доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 19 вересня 2016 року.
Узагальнені доводи апелянта.
Захисник зазначає про те, що у клопотанні слідчого та постанові про продовження строків досудового розслідування від 11.08.2016 року вказана кваліфікація дій Алієвав за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а ОСОБА_11 повідомлялося про підозру за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, що на думку захисника було підставою для повернення прокурору клопотання слідчого для усунення недоліків. Змістовні суперечності процесуальних документів в частині кваліфікації дій підозрюваного не були усунені і під час судового розгляду слідчим суддею, що на думку апелянта є порушенням права на захист.Вказує, що у клопотанні слідчим зазначені обставини вчинення злочину, які не відповідають дійсності. Викладає свою версію обставин події злочину і наводить докази, які на його думку підтверджують ці обставини. Зазначає, що досудове розслідування проводиться упереджено, однобічно, неповно. Стверджує, що слідчий не бере до уваги докази захисту, не сприяє створенню необхідних умов для реалізації стороною захисту процесуальних прав. Вважає, що через протиправну поведінку охоронців клубу «Шторм» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дії його підзахисного слід кваліфікувати за ст. 123 або за ст. 124 КК України. Звертає увагу на те, що слідчий суддя не перевірив обґрунтованість підозри за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_6 . Також звертає увагу на те, що слідчий суддя у своєму рішенні щодо обставин на підтвердження обґрунтованості підозри послався на фотокопії протоколів, які не оформлені належним чином. Вказує на те, що витяг з ЄРДР від 19.06.2016 року не підтверджує, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а також не підтверджуються повноваження слідчої ОСОБА_7 і прокурора ОСОБА_8 як процесуального керівника. Крім того захисник надав оцінку доказам обвинувачення з огляду їх допустимості, зазначив про невідповідність протоколу затримання вимогам закону, повідомлення про підозру, яке не було погоджено прокурором. Оскільки слідчий суддя не звернув на ці порушення уваги, то вважає, що той не здійснює судовий контроль з дотриманням прав його підзахисного.Вважає, що слідчий суддя не виконав свої обов`язки щодо всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не дотримався принципу безпосередності дослідження доказів, зокрема допиту свідків. Вказує на недотримання слідчим суддею при обранні запобіжного заходу вимог ст.ст.177, 178 КПК України та загальних засад, викладених у ст.2 КПК України, неврахування правових позицій, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини, зокрема: були зазначені непідтверджені певними доказами ризики, не з`ясовано, на що був направлений умисел ОСОБА_6 . Також на думку апелянта слідчий суддя не дотримався загальних засад при розгляді клопотання, не пересвідчився чи отримав підозрюваний, його захисник пам`ятки про права та обов`язки чи зрозумілі вони їм, чи бажає надавати пояснення підозрюваний. Вважає, що слідчий суддя незаконно відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків захисту. Слідчий суддя не задавав питань по суті та без дослідження доказів вважає, що слідчий суддя прийняв незаконне, необґрунтоване рішення.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину при наступних обставинах: 19.06.2016 року близько 02.30 год. він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля входу до нічного клубу «Шторм», розташованого по вул. Садова,4-А у м. Миколаєві, під час сварки з охоронцями у даному клубі ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, з використанням малозначного приводу, реалізуючи умисел на вбивство останніх, дістав ніж з барсетки та наніс удар в область грудної клітини ОСОБА_14 , чим спричинив непроникаюче поранення грудної клітини, однак свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки був затриманий охоронцями нічного клубу «Шторм».
19.06.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.
21.06.2016 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.08.2016 року.
12.08.2016 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 17.09.2016 року.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вказав, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, а також те, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.
У відповідності із вимогами ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Виконуючи вимоги ст.ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , врахував те, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.
При цьому слідчий суддя у відповідності із вимогами п.1 ч.1 ст. 178 КПК України оцінив саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України злочину, про який, як убачається із матеріалів кримінального провадження, йому було повідомлено про підозру, що підтвердив в апеляційній інстанції і сам підозрюваний.
Таким чином, позбавлені підстав доводи апелянта про порушення права на захист обвинуваченого з огляду на зазначені у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою та у постанові прокурора про продовження строку досудового розслідування кваліфікацію дій його підзахисного за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, оскільки за обставин злочину, викладених у вказаних документах, ОСОБА_6 висунута підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України, від якої він захищається.
За такого така вказівка кваліфікації дій у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою та у постанові прокурора про продовження строку досудового розслідування розцінюється судом як помилкова.
Що стосується доводів захисника про певні дії слідчого на досудовому провадженні, які на його думку не відповідають вимогам закону, то вони не стосуються питань, пов`язаних з продовженням строку тримання під вартою ОСОБА_6 та можуть бути предметом оскарження в порядку положень, передбачених ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 193 ПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь - які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя перевірив обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, взявши до уваги матеріали, які містяться у кримінальному проваджені та послався у своєму рішенні на протоколи огляду місця події від 19.06.2016 року, допиту потерпілого ОСОБА_13 , свідків - очевидців події: ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , свідків - лікарів швидкої медичної допомоги ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а не на їх фотокопії, як стверджував захисник.
Виходячи із того, що стандарт обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом, то доводи захисника щодо необхідності безпосередньої перевірки доказів не відповідають предмету розгляду у даному провадженні - продовження строків тримання під вартою.
Тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про допит потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню для встановлення обставин вчинення злочину, умислу ОСОБА_6 та кваліфікації його дій.
Оцінка доказів, до якої вдався захисник в апеляційній скарзі, здійснюється судом при розгляді провадження по суті.
Стосовно доводів захисника про неповну інформації, яка міститься у витягу із ЄРДР від 19.06.2016 року, то на думку апеляційного суду в цьому витягу відображена інформація в тому обсязі, яка була отримана на момент порушення кримінального провадження.
Невнесення змін до ЄРДР інформації, яка отримана під час досудового розслідування, не є тією підставою, яка може вплинути на правильність рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою.
Інформація про повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а також про повноваження слідчого ОСОБА_7 і прокурора ОСОБА_8 , як процесуального керівника, міститься у наданих суду матеріалах кримінального провадження.
На думку апеляційного суду дотримані слідчим суддею і вимоги КПК України та враховані правові позиції, викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини при перевірці обставин, які свідчили про наявність ризику, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає довічне позбавлення волі. Суворість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також його поведінка після вчинення злочину дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Тому є безпідставними доводи захисника про відсутність обставин, які б свідчили про наявність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику.
Оскільки вказаний ризик не зменшився, то слідчий суддя дійшов вірного висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.
Апеляційний суд не вбачає порушень норм КПК України слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, на які посилається захисник.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що при оголошенні підозри ОСОБА_6 належним чином ознайомлений з правами підозрюваного, про що свідчить його власноручний підпис.
Відповідно до журналу судового засідання слідчий суддя пересвідчився, чи зрозумілі ОСОБА_6 передбачені законом права підозрюваного і останній, а також його захисники свої права реалізували шляхом заявлення клопотань, надання пояснень.
Необхідність продовження строку тримання під вартою слідчий суддя також обґрунтував необхідністю проведення ряду слідчих дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою.
З огляду на наведене слідчий суддя обґрунтовано продовжив строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 19 вересня 2016 року .
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, ч.3 ст.407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3