Єдиний унікальний номер 722/939/16-к
Номер провадження 1-в/722/697/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити вказавши, що під час відбування покарання працює днювальним відділення, до роботи відноситься сумлінно, приймає активну участь у заходах, що проводяться у відділенні, з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних відносин з персоналом установи, роботи по благоустрою установи виконує, порушень немає.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки вважають, що ОСОБА_5 за час відбування покарання не досяг необхідного ступеню виправлення, а тому подане ним клопотання є передчасним.

Голова спостережної комісії при Сокирянській РДА Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вирішення клопотання засудженого покладав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.03.2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 04 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 03.12.2013 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 03.12.2013 року по 28.04.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно кінець строку відбування покарання ОСОБА_5 08.07.2017 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 02 роки 03 місяці 21 день позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 01 рік 03 місяці 14 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що до СВК №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області засуджений ОСОБА_5 прибув 27.05.2014 року. По прибуттю в установу тимчасово не працював. У подальшому був працевлаштований днювальним відділення, де і працює по теперішній час. Свої обов`язки виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватися правомірних відносин з персоналом установи. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться з розумінням. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Освіта», здобуває повну середню освіту в навчальному центрі при установі, однак навчальні заняття відвідує неохоче та під контролем. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом отримання посилок та телефонних розмов. Взаємовідносини добрі.

Відповідно до довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, за порушення встановленого режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень немає.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:

-період атестації з 11.01.2014 року по 23.07.2014 року «не став на шлях виправлення»;
-період атестації з 23.07.2014 року по 20.01.2015 року «дотримується вимог режиму»;
-станом на 26.01.2016 року «стає на шлях виправлення».
Згідно протоколу №6/2016 засідання комісії Сокирянської виправної колонії №67 від 10.03.2016 року, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення як особі, яка не довела свого виправлення.

Суд погоджується з таким висновком комісії СВК №67, оскільки за період відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що як поведінка, так і ставлення до праці під час відбування ним покарання не були сумлінними, в особистості останнього не відбулося достатніх позитивних змін, які б створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому ОСОБА_5 , на думку суду, на даний час в повній мірі не довів свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: