УХВАЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні 19 жовтня 2016 року у м. Києві касаційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 і законного представника ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

в порядку ст. 89 КК України (далі - КК)
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця та мешканця

такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців, а на підставі статей 75, 104 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що вони 09 серпня 2015 року, перебуваючи у громадському місці, а саме на повір`ї у господарстві ОСОБА_8 у с. Печеніжин, де в той час проходило весілля, умисно з хуліганських спонукань, у групі осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, побили ОСОБА_9 , завдавши удари руками та ногами по різних ділянках тіла, внаслідок чого спричинили легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку. Крім того, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в ділянку носа, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми носа з переломами кісток носа, ранами в ділянці спинки носа, що привело до посттравматичної деформації носової перегородки з порушенням функції носового дихання.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що засудженим пред`явлено неконкретне обвинувачення. Стверджує, що суд однобічно та упереджено оцінив докази. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_7 , наводячи аналогічні доводи, указують, що мотивом бійки були особисті неприязні стосунки з потерпілим. Просять скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційних скарг, долучені копії судових рішень та інші документи, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарг та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
У касаційних скаргах порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України (далі - КПК) не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинів ґрунтується на сукупності ретельно досліджених судом доказів, яким дана належна оцінка.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 хоча і були викликані особистими неприязними стосунками до потерпілого, однак супроводжувались грубим порушенням громадського порядку та особливою зухвалістю. Грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства полягало у тому, що протиправні дії, вчинені обвинуваченими, відбувалися у громадському місці, під час офіційно запланованої весільної процедури, а саме на подвір`ї у господарстві ОСОБА_8 , де в присутності багатьох людей, які відпочивали, обвинувачені затіяли сварку, яка переросла в бійку. Особлива зухвалість проявилася у завданні потерпілому тілесних ушкоджень, в результаті чого було порушено нормальний хід весільної процедури.
Вищевказані висновки суду підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, даними, що містяться у протоколах огляду місця події, слідчих експериментів, висновках судово-медичних експертиз та іншими доказами.
Аналіз змісту судових рішень не дає підстав вважати, що у провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК.
Доводи, наведені захисниками засуджених в апеляційних скаргах, за своїм змістом аналогічні доводам касаційних скарг, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Отже, з касаційних скарг та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарг немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_6 і законного представника ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3