Ухвала
іменем україни
14 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України за вироком Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2009 року, в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, а тому до нього не застосовуються правила, закріплені ст. 72 КК України, щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2016 року без змін.
В касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року і зарахувати йому у строк покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з дня затримання ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

У ч. 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системне тлумачення статей Кримінального процесуального кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у вищевказаній статті цього Кодексу.

Оскільки, оскаржуване засудженим судове рішення стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку, і, відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України, не перешкоджають кримінальному провадженню у справі, тому це судове рішення не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, а відтак у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3