Справа №-613/369/16-к Провадження №-1-кп/613/77/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року

Богодухівський районний суд Харківської області

в складі: колегії суддів: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000052 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, що проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, без освіти, тимчасово не працюючого, осіб на утриманні не має, раніше судимого 1) 29.03.2010 року Богодухівським районним судом Харківської області за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України - до 5 років позбавлення волі; 2) 06.07.2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок відбування покарання 10.11.2009 року, звільнився 10.11.2014 року по відбуттю терміну покарання;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, що проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта 1 клас початкової школи, не одруженого, не працюючого, осіб на утриманні не має, раніше не судимого;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, що проживає зареєстрованим за адресою АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, осіб на утриманні не має, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 с. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2016 близько 00 год. 40 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на автомобілі марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , прибули в с. Драбинівка Новосанжарського району Полтавської області. Під час перебування біля господарства особи похилого віку-пенсіонерки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у них виник злочинний умисел на заволодіння її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, за попередньою змовою між собою, шляхом розбиття віконного скла проникли до жилого будинку ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні будинку ОСОБА_15 з застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в спричиненні їй тілесних ушкоджень у вигляді: забою м`яких тканин та синця в лобній області справа, підтік крові в області верхньої повіки правого ока, синця в області середньої третини лівої вушної раковини, рани в завушній області зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №21 від 2 лютого 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та в ході нападу заволоділи майном та грошовими коштами ОСОБА_15 , а саме: мобільним телефоном «Nokia 1110», вартістю - 97 грн. 50 коп. у якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 без вартості, мобільним телефоном «Nokia 1280» вартістю 300 гривень, у якому знаходилася картка мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 без вартості, грошима в сумі 2000 гривень, та пластиковою карткою АБ «Райфайзенбанк Аваль», без коштів на рахунку, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2397 грн. 50 коп. У подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденими речами на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність 02 лютого 2016 року близько 19 години ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_10 , будучи особами які раніше вчинили розбій, діючи за попередньою змовою між собою, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибули на територію домоволодіння особи похилого віку - пенсіонерки ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 . Після цього, відповідно до попередньо досягнутої домовленості, ОСОБА_10 залишився на подвір`ї вказаного домоволодіння, щоб в разі необхідності подати сигнал тривоги, а ОСОБА_7 , розбив скло у веранді будинку ОСОБА_16 і через утворений отвір відчинив внутрішній замок на вхідних дверях. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 проник всередину будинку, де вчинив напад на ОСОБА_16 , в ході якого, долаючи її можливий опір, штовхнув руками в груди, від чого потерпіла впала на лавку. Після цього ОСОБА_7 , поводячись агресивно, погрожуючи потерпілій можливим настанням для неї тяжких наслідків, в категоричній формі наказав видати усі наявні в помешканні грошові кошти. ОСОБА_16 , мешкаючи в будинку самотньо і будучи особою похилого віку, враховуючи зухвалу та агресивну поведінку нападника, сприйняла його погрози як реальну загрозу її життю та здоров`ю та вказала місце знаходження грошових коштів в сумі 5 000 грн., якими в подальшому заволодів ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденими коштами на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , будучи особами яки раніше вчинили розбій, та з ОСОБА_13 , у період часу з 23.00 год. 05 лютого 2016 року по 01.00 год. 06 лютого 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття скла вікна, незаконно проникли до будинку домоволодіння особи похилого віку-пенсіонера ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_5 , та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилося у зв`язуванні мотузками рук та ніг потерпілого, погрожуючи кухонним ножем, нанесли ОСОБА_17 не менше 4-х ударів металевою монтировкою по тілу та не менше 4-х ударів руками по обличчю, внаслідок чого спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження згідно експертизи у вигляді: синця в області повік лівого ока, садна в області правої щоки, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді синця, перелому правої ключиці, перелому 7-8 ребер справа, синців в області передньої черевної стінки, які згідно висновку відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день). Після чого ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_13 відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілого в сумі 1500 грн., мобільним телефоном марки «Samsung GT-E 1200», вартістю 142 грн. 00 коп. з зарядним пристроєм до нього, запальничкою у вигляді «пістолету» з надписом на ньому ІНФОРМАЦІЯ_6 », вартістю 68 грн. 00 коп., запальничкою у вигляді «пістолету» з надписом «1771» вартістю 58 грн. 00 коп., наручним чоловічим годинником, зі слів потерпілого без вартості, двома електричними ліхтариками, зі слів потерпілого без вартості, електрошокером з надписом «XY 928 TYPE 2500K» вартістю 115 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 з місця пригоди зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 1883 грн. 00 коп.

Допитаний в суді ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав частково та не заперечував обставини злочину відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , викладені вище. Відносно злочину по відношенню ОСОБА_17 пояснив, що його брат ОСОБА_13 не знав про вчинення злочину та спав в автомобілі. Коли ОСОБА_18 зайшов в будинок ОСОБА_17 , та побачив чим ОСОБА_19 займається, то почав його лаяти та відразу вийшов з будинку і чекав в автомобілі. З ОСОБА_10 вони домовлялись скоїти крадіжку, оскільки вважали, що в будинку ніхто не проживає. ОСОБА_10 знаходився в галереї будинку, а він, зайшовши в будинок, побачив ОСОБА_17 та штовхнув його, а в подальшому все відбувалось, як вказано в обвинувальному акті.

Допитаний в суді ОСОБА_10 свою винуватість визнав частково, не заперечував обставини вчинення злочинів відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Відносно заволодіння майном, яке належить ОСОБА_17 пояснив, що він з ОСОБА_20 домовились скоїти крадіжку, оскільки вважали, що в будинку ніхто не проживає. Проникнувши до будинку він дивився в галереї будинку речі, які можна вкрасти, а ОСОБА_19 зайшов до кімнати будинку. Про те що там відбувалось йому не відомо. Через 15-30 хвилин ОСОБА_19 вийшов з кімнати будинку, та сказав, що нічого брати не потрібно, та він вийшов за ним. ОСОБА_13 , коли вони пішли до будинку, спав в машині, а коли вони вийшли з будинку став на них лаятись за те що вони взагалі проникли до будинку.

Допитаний в суді ОСОБА_13 винним себе не визнав, пояснивши, що він спав в машині , оскільки був в нетверезому стані. Коли прокинувся то побачив, що автомобіль стоїть в якомусь селі, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в машині відсутні. Він вийшов з автомобілю та побачив що вони проникають в якийсь будинок. Він підійшов до будинку та став лаятись на них оскільки зрозумів, що вони вчиняють злочин. Вони його не послухались, після чого він повернувся до автомобіля. Через декілька хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернулись, і вони поїхали додому.

Потерпіла ОСОБА_15 , допитана в режимі відео конференції, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті, пояснила, що вона впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , також пояснила, що хтось з них її бив по голові чимсь схожим на тенісний м`ячик, а інший тягнув за вухо. В результаті чого у неї виникли тілесні ушкодження, зазначені в висновку судово-медичної експертизи. При цьому вони вимагали показати де у неї знаходяться гроші.

Потерпілий ОСОБА_17 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 5 лютого 2016 року він знаходився у себе дома в х. Павлово Богодухівського району Харківської області, близько 23 год. почув з галереї дзвін розбитого скла. Він підійшов до дверей, в цей момент в кімнату зайшов невідомий йому раніше хлопець та штовхнув його на ліжко, потім прив`язав, погрожуючи став вимагати гроші та інші цінності. Він злякавшись вказав де знаходяться гроші, невідомий їх забрав їх, та інші речі згідно з переліком, зазначеним в обвинувальному акті, після чого пішов з будинку, залишивши його прив`язаним до ліжка. Цей хлопець був один, інших він не бачив та не чув. Перелом ребер, та ключиці він отримав близько двох років потому. В суді заявив, що претензій не має та просить суворо не карати

Судом, за згодою учасників провадження, досліджені свідчення потерпілої ОСОБА_16 , яка в силу свого віку та стану здоров`я не змогла особисто дати пояснення в суді, з яких вбачається, що вони відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм правопорушень доводиться наступними доказами:

По епізоду заволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_10 особистим майном ОСОБА_15 в с. Драбинівка Новосанжарського району Полтавської області.
Свідченнями підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в яких вони не заперечували обставини викладені в обвинувальному акті, про те, що вони проникнувши до домоволодіння ОСОБА_15 застосувавши фізичне насильство до неї заволоділи її майном вартістю 397 грн. 50 коп., та готівковими коштами в сумі 2000 грн., а також пластиковою карткою АБ «Райфайзенбанк Аваль», як з`ясувалось при перевірці її в банкоматі на ній були відсутні кошти, після чого її було викинуто.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_15 , які співпадають зі свідченнями підсудних по обставинам злочину.

Висновком судово-медичної експертизи № 21 від 2 лютого 2016 року згідно якого у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин та синця в лобній області справа, патьок крові в області верхньої повіки правого ока, синця в області середньої третини лівої вушної раковини, рани в завушній області зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_15 від 29 січня 2016 року та протоколами слідчого експерименту від 07 лютого 2016 року в ході яких ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вказали домоволодіння ОСОБА_15 та розповіли про обставини вчиненого злочину, які не протирічать один одному.

Протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 03 лютого 2016 року згідно якого, свідок ОСОБА_21 впізнав особу від № 2, а саме ОСОБА_7 , яку в ніч з 23 січня на 24 січня 2016 року підвозив до с. Драбинівка.

Довідкою АБ «Райфайзенбанк Аваль» від 02.02.2016 року, згідно якої на ім`я ОСОБА_15 відкритий картковий рахунок.

Довідкою АБ «Райфайзенбанк Аваль» від 03.02.2016 року, згідно якої, 29.01.2016 року була спроба скористатися платіжною карткою, яка належить ОСОБА_15 та наданим відеозаписом особи, яка здійснювала спробу зняти кошти з вищезазначеного рахунку. ОСОБА_22 на вказаному відеозапису в судовому засіданні впізнав себе.

Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 07 лютого 2016 року згідно якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу під №2, а саме ОСОБА_7 , як ту, що здійснила напад на неї в ніч з 23 на 24 січня 2016 року.

Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 07 лютого 2016 року згідно якого, потерпіла ОСОБА_15 , впізнала під №4, а саме ОСОБА_10 , за голосом як особу, яка вимагала у неї гроші.

Протоколом огляду від 07 лютого 2016 року згідно якого ОСОБА_7 добровільно надав мобільний телефон марки Nokia1110, батарею живлення, без сім картки та доповнив, що даний телефон він забрав в с. Драбинівка Новосанжарського району в будинку невідомому йому раніше.

Протоколом огляду від 07 лютого 2016 року згідно якого ОСОБА_10 добровільно видав мобільний телефон марки «Nokia1280» без батареї живлення та сім картки.

Висновком товарознавчої експертизи №80 від 29 лютого 2016 року підтверджується вартість майна ОСОБА_15 , яким заволоділи підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

По епізоду заволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_10 особистим майном потерпілої ОСОБА_16 в смт. Білики Кобеляцього району Полтавської області.

Свідченнями ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 які не заперечував обставини викладені в обвинувальному акті.

Свідченнями ОСОБА_10 , який пояснив, що коли ОСОБА_7 проник до будинку ОСОБА_16 щоб заволодіти її майном він залишився на дворі домоволодіння, щоб, в разі необхідності, подати сигнал тривоги.

Протоколом огляду місця події від 03 лютого 2016 року та протоколом слідчого експерименту від 07 лютого 2016 року в ході якого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вказали на домоволодіння ОСОБА_16 та розповіли про обставини вчиненого злочину, які не протирічать один одному.

Висновком судово-медичного експерта №10 від 03 лютого 2016 року, згідно якого у ОСОБА_16 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено.

По епізоду заволодіння ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 особистим майном потерпілого ОСОБА_17 в х. Павлово Богодухівського району Харківської області
Допитом в суді ОСОБА_7 , який свою винуватість у вчиненні вказаного епізоду визнав, однак пояснив, що його брат ОСОБА_13 не знав про вчинення злочину, зайшовши в будинок ОСОБА_17 , та побачивши чим він займається почав лаятись на нього та відразу вийшов з будинку та чекав в автомобілі. З ОСОБА_10 вони домовлялись скоїти крадіжку, оскільки вважали, що в будинку ніхто не проживає. ОСОБА_10 знаходився в галереї будинку, а ОСОБА_7 , зайшовши в будинок, побачив ОСОБА_17 та штовхнув його, в подальшому все відбувалось, як вказано в обвинувальному акті.

Допитаний в суді ОСОБА_10 відносно епізоду заволодіння майном, яке належить ОСОБА_17 пояснив, що він з ОСОБА_20 домовились скоїти крадіжку, оскільки вважали, що в будинку ніхто не проживає. Проникнувши до будинку він шукав в галереї будинку речі, які можна вкрасти, а ОСОБА_19 зайшов до кімнати будинку. Про те, що там відбувалось йому не відомо. Через 15-30 хвилин ОСОБА_19 вийшов з кімнати будинку, та сказав, що нічого брати не потрібно, та він вийшов за ним. ОСОБА_13 , коли вони пішли до будинку, спав в машині, а коли вони вийшли з будинку став на них лаятись за те, що вони взагалі проникли до будинку.

Допитаний в суді ОСОБА_13 винним себе не визнав, пояснивши, що він спав в машині, оскільки був в нетверезому стані. Коли прокинувся то побачив, що автомобіль стоїть в якомусь селі, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в машині відсутні. Він вийшов з автомобілю та побачив що вони проникають в якийсь будинок. Коли підійшов до будинку, почав лаятись на них, оскільки зрозумів, що вчиняється злочин. Хлопці його не послухались і він повернувся до автомобіля. Через декілька хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_10 також повернулись і вони поїхали до дому разом .

Проаналізувавши свідчення обвинувачених та потерпілого ОСОБА_17 надані ними в судових засіданнях, співставивши їх зі свідченнями наданими ними під час слідчих експериментів, суд вважає, що свідчення, надані ними в судовому засіданні не відповідають дійсності з наступних підстав:

Згідно дослідженого в суді протоколу проведення слідчого експерименту від 01 березня 2016 року та відтвореним в суді відеозаписом до нього, потерпілий ОСОБА_17 добровільно без примусу, та без будь яких підказок з боку слідчого показав та розповів про обставини вчиненого відносно нього злочину. З вказаного протоколу та відеозапису вбачається, що до нього до дому проникли не одна людина, а саме троє, один з яких називав іншого на ім`я ОСОБА_19 . Двоє прив`язували до бильця ліжка потерпілого, а третій шукав гроші та цінності.

Згідно дослідженого в суді протоколу проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2016 року та відтвореним в суді відеозаписом до нього, обвинувачений ОСОБА_13 добровільно без примусу, та без будь яких підказок з боку слідчого, показав та розповів про обставини вчиненого відносно ОСОБА_17 злочину. При цьому з відеозапису вбачається що він декілька разів поправляв слідчого та уточнював обставини своєї участі в злочині та участі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Також з вказаного вбачається, що він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_10 проникли до домоволодіння ОСОБА_17 , він утримував ОСОБА_17 коли ОСОБА_7 прив`язував руки останнього до бильця ліжка.

Вказані свідчення при проведенні слідчих експериментів відповідають протоколам огляду від 07 лютого 2016 року (з фототаблицями до них), а також свідченням обвинувачених та потерпілого на попередньому розслідуванні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №42-БГ/16 від 08 лютого 2016 року, ОСОБА_17 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синця в області повік лівого ока, садна в області правої щоки, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді синця, перелому правої ключиці, перелому 7-8 ребер справа, синців в області передньої черевної стінки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день ).

Допитана в суді судово-медичний експерт ОСОБА_23 спростувала твердження ОСОБА_17 , що перелом ключиці та перелом 7-8 ребер зправа виникли у нього не 5 лютого 2016 року, а значно раніше, оскільки вони не відповідають судово-медичному дослідженню, та ці ушкодження спричинені саме 5 лютого 2016 року, оскілки при рентгенологічному дослідженні відсутні сліди кісткової мозолі, яка виникає не раніше ніж на 21 день з моменту перелому.

Інші докази по цьому епізоду:

Протоколами пред`явлення речей до впізнання від 08 лютого 2016 року згідно яких потерпілий ОСОБА_17 впізнав мобільний телефон марки «Samsung», запальничку у вигляді пістолету срібного кольору та запальничку вигляді пістолету з червоною ручкою, які було вилучено у підсудних оглянуто згідно Протоколом огляду від 07 лютого 2016 року та долученою до справи постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08 лютого 2016 року; постановою про визнання речових доказів від 21 березня 2016 року; Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08 лютого 2016 року.

Висновком товарознавчої експертизи №1166 від 26.02.2016 року, яким підтверджується вартість речей, потерпілого ОСОБА_17 .

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 . у нападі з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.187 КК України.

Також, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у нападі з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло та кваліфікує його дії за ч.3 ст.187 КК України.

Також, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_13 у нападі з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_17 , поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.187 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є тяжкими, їх кількість, не відшкодування шкоди, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, повністю відбув покарання за попередніми вироками, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем попереднього ув`язнення в Полтавській установі відбування покарань характеризується задовільно, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення всіх злочинів щодо осіб похилого віку, рецидив злочинів, вчинення одного злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є тяжкими, їх кількість, не відшкодування шкоди, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем попереднього ув`язнення в Полтавській установі відбування покарань характеризується задовільно, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення всіх злочинів щодо осіб похилого віку та вчинення одного злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є тяжким, не відшкодування шкоди, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, утриманців не має.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_13 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд вважає за необхідне врахувати роль і ступінь участі кожного з обвинувачених у вчиненні злочину.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів можливе лише в результаті призначення реальної міри покарання, а тому їм слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 187 ч.3 КК України, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124 ч.2, 349 ч.4, 369, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 66, 67, 177 ч.3 КК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи років) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 08 лютого 2016 року. У строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати строк тримання під вартою з 08 лютого 2016 року по 24 червня 2016 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, тобто з 08 лютого 2016 року. У строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати строк тримання під вартою з 08 лютого 2016 року по 24 червня 2016 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання, тобто з 07 лютого 2016 року. У строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати строк тримання під вартою з 07 лютого 2016 року по 24 червня 2016 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по 803 (вісімсот три) грн. 18 (вісімнадцять) коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави судові витрати в розмірі 128 (сто двадцять вісім) грн. 00 коп.
Речові докази:
мобільний телефоном «Nokia 1110», у якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон «Nokia 1280», у якому знаходилася картка мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 , пластикову картку АБ «Райфайзенбанк Аваль», без коштів на рахунку повернути власнику ОСОБА_15 ;

мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1200» з зарядним пристроєм до нього, запальничку у вигляді «пістолету» з надписом на ньому JCXIN.SHI/JI/MADE.IN.JIAN.CHEN PASS.8877.Z», запальничку у вигляді «пістолету» з надписом «1771», наручний чоловічий годинник, два електричні ліхтарики, електрошокер з надписом «XY 928 TYPE 2500K» - повернути власнику ОСОБА_17 ;

грошові кошти в загальній сумі 1123 грн. купюрами по 50 грн. 14шт., купюрами по 100грн. 4 шт., купюрами по 5 грн. 4 шт., купюрою 2 грн. - 1 шт., купюрою 1 грн. 1 шт. повернути ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя

Судді