Справа№522/4439/16-к
1-«кс»/522/4755/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді е про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого радіотелеграфіста, старшого матроса,-

підозрювану у кримінальному провадженні за №0000354 від 23.01.2015 р. за ст. 408 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000354 від 23 січня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 призваний на військову службу 23 січня 2013 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , України, та у подальшому проходив військову службу у АДРЕСА_1 , а саме у військовій частині НОМЕР_1 , яка до травня 2014 року дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , тобто був зарахований до списків особового складу військової частини на посаді старшого радіотелеграфіста у військовому званні старший матрос, а також поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, особовому складу військової частини НОМЕР_1 було наказано прибути з 06.05.2014 до 12.05.2014 до нового місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 , яку було передислоковано за адресою: АДРЕСА_3 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , старший матрос ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

За викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення вчасно на військову службу з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби.

23 січня 2015 року з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України на адресу військової частини НОМЕР_1 , реєстрації та фактичного місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 , направлено письмове повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, на території Одеської або Миколаївської області.

Розглянувши клопотання слідчого, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухав думку прокурора, який вважав необхідним клопотання задовольнити, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

Викладені в клопотанні обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно дати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 188, 189,190,191 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого радіотелеграфіста, старшого матроса, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через тридцять шість годин з моменту затримання, останній має бути доставлений до слідчого судді для розгляду питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали протягом 6 (шести) місяців.

Ухвала втрачає свою закону дію з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення строку дії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
15.03.2016