УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/261/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.194 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря . . . . . . . . . ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вакірі Сигнахського р-ну, Грузія, грузина, громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.04.2014 pоку Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі; 09.02.2016 року Богунським районним судом на підставі ст.72 КК України звільненого від відбування покарання,
продовжено строк тримання під вартою підозрюваному до 3 місяців.
Дія ухвали закінчується 12.08.2016 року,
за участю прокурора . . . . . ОСОБА_8
захисника . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Коростишівського ВП ГУ НП звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вмотивував своє рішення тим, що у судовому засіданні було доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та просить її скасувати, ОСОБА_7 звільнити з-під варти, обравши йому запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Зазначає, що існування ризиків сторона обвинувачення не довела, так як не довела, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, на наявність яких посилається слідчий. Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 ; проживав у Києві у зв`язку з тим, що там було робоче місце співмешканки, а він через втрату паспорта не міг офіційно працевлаштуватися, тому неофіційно допомагав ОСОБА_9 у здійсненні підприємницької діяльності. Вважає, що розшук підозрюваного належним чином не проводився,а був формальним. Крім того, у ОСОБА_7 не було і не має будь-яких матеріальних цінностей потерпілого, а також не має ніяких речових доказів, які він міг би переховувати; під час одночасного допиту підозрюваного та потерпілого ніяких погроз зі сторони підозрюваного не надходило.
Крім того, вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 до даного часу необґрунтоване, а наведені в повідомленні про підозру факти не відповідають фактичним обставинам пригоди. Вказує на незаконність затримання ОСОБА_7 , оскільки повідомлення про підозру йому було вручено після затримання 18.05.2016 року, а на момент винесення ухвали від 05.04.2016 року ОСОБА_7 не мав статусу підозрюваного.
Зазначає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою датовано 13.07.2016 року, а подано до суду 14.07.2016 року, тобто з порушенням процесуальних строків. Слідчим не було вручено підозрюваному ОСОБА_7 копію клопотання про продовження строку тримання під вартою до початку розгляду даного клопотання на грузинській мові.
Вважає постанову в.о.керівника Коростишівіської місцевої прокуратури Житомирської області від 14.07.2016 року про продовження строку досудового розслідування незаконною, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості подати письмове заперечення на клопотання про продовження строку досудового слідства, чим було порушено право на захист. Посилається на відсутність перекладача в залі суду.
Крім того захисник посилається на упередженість суду, необ`єктивність та зацікавленість у позитивному вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку з нелюдським поводженням з підозрюваним під час судового розгляду провадження, оскільки ухвала слідчого судді була постановлена о 3 годині ночі 15 липня 2016 року.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Підставою застосування запобіжного заходу згідно ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України).
Після обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, з яким погодилась колегія суддів апеляційного суду, ризики вказані у рішенні суду 1-ї інстанції не змінились.
Суд 1-ї інстанції детально проаналізував у своїй ухвалі наявність ризиків під час продовження строку тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, проживає на території України без реєстрації та паспорта, не працює, не має постійного місця проживання, звільнився з місць позбавлення волі в лютому місяці 2016 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варту ОСОБА_7 тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі захисника на порушена права на захист підозрюваного.
Як при обранні запобіжного заходу, так і при продовженні запобіжного заходу були присутні захисник та перекладач.
У судовому засіданні при продовженні строку тримання під вартою підозрюваний відмовився від перекладача, так як він не довіряє ні одному перекладачу, однак на протязі всього досудового розслідування, так і судового провадження захисник та підозрюваний вільно спілкуються без перекладача українською та російськими мовами, що підтвердив у апеляційній інстанції прокурор.
Посилання адвоката на порушення судом 1-ї інстанції вимог ст. 199 КПК України заслуговують на увагу, але колегія суддів вважає, що ці порушення були усунені в ході розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.
Підстави для скасування рішення суду за мотивами, викладеними в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і: