Кримінальне провадження № 629/1817/16-к
Номер провадження 1-кп/629/213/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.03.1999 року Лозівським районним судом Харківської області за ст..206 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст..46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку суду на 2 роки та штраф у розмірі 200грн;

- 02.08.1999 року Лозівським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.2,ст..43 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 02.12.2002 року у зв`язку з закінченням строку відбування покарання;

-07.10.2003 року Лозівським районним судом Харківської області за ст..185 ч.3,ст..15 ч.1 ст185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

- 06.07.2004 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст. 187 ч.2КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 26.01.2008 року у зв`язку з закінченням строку відбування покарання;

- 14.10.2009 року Ялтинським міськрайонним судом АР Крим за ст.15 ч.2 ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 20.03.2012 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2012 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 19 днів;

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст.191 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 10.03.2016 року близько 16год.00хв., разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ,знаходились на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. Через деякий час, після того як спиртні напої закінчились, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,запропонувала ОСОБА_5 здати її два золоті ланцюги:золотий ланцюг 500 проби,загальною вагою 2,44грама;золотий ланцюг 585 проби, загальною вагою 4,82грама в ломбард м.Лозова,щоб на виручені кошти придбати ще спиртні напої і їжу. ОСОБА_5 погодився та, оскільки ОСОБА_4 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння і не могла зняти ланцюги самостійно, ОСОБА_5 підійшов і власноручно зняв з шиї вказані ланцюги. Так як на той момент у ОСОБА_5 не було свого паспорту,він звернувся до своєї падчерки ОСОБА_8 з проханням здати за допомогою її паспорту, золоті вироби в ломбард м. Лозова. На що остання погодилась і вони разом поїхали в м.Лозова, де звернулись в філію «Відокремлений підрозділ №14 ломбард «Гроші в строк», яка розташована за адресою: Харківська область,м.Лозова,вул.. Р.Люксембург,55. Так, ОСОБА_8 за допомогою свого паспорту, самостійно здала вказані золоті ланцюги, загальна вартість яких склала 3675,00грн. Квитанцію і дані кошти вона віддала в повному обсязі ОСОБА_5 .

Після чого, повернувшись в смт. Панютие, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в результаті раптово виниклого умислу на привласнення коштів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_4 і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи привласнив ввірені йому гроші у сумі 3675грн.00коп. Тобто, повернувшись до місця мешкання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 завідомо неправдиву інформацію про те, що її ланцюги не є виробом із золота і що йому заплатили за них тільки 200грн, на які він купив спиртні напої і їжу.

Привласненими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах. У скоєнні злочину щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна,яке було йому ввірене,вчинене повторно. Згідно Науково практичного коментаря КК України в редакції 2013 року( 5-те видання,доповнене), з об`єктивної сторони ст..191 КК України передбачає три різних форми вчинення злочину: привласнення, розтрата чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем. Їх загальною ознакою є особливе відношення винного до майна, яким він заволодіває. Особа в цих випадках не є сторонньою для майна: воно їй ввірене, перебуває в її віданні. Суб`єктом привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем є особа,яка досягла 16 років. При цьому суб`єктом привласнення та розтрати може бути приватна особа. Тобто, в даному випадку обвинуваченому було ввірено потерпілою її майно для подальшої реалізації, яке він реалізував, але кошти від реалізації незаконно привласнив.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 1999 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу залежності від алкоголю, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно .
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, часткове відшкодування потерпілій матеріальних збитків.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, ОСОБА_5 ,суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують,обставин,що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого,обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого,суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.191 КК України із застосуванням ст.. 69-1 КК України і приходить до висновку про те,що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі,оскільки саме таке покарання, на думку суду,є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. При цьому суд обмежується мінімальним строком покарання, передбаченим санкцією ч.3 ст.191 КК України.

Суд не застосовує до обвинуваченого додаткову міру покарання, визначену в ст. 191 ч.3 КК України у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, оскільки він є приватною особою.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. ст. 69,75 КК України у суду відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому суд обирає у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України та призначити покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з фактичного затримання працівниками поліції, тобто з 09 год. 20хв. 30 вересня 2016 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1