Справа № 567/152/16-к
УХВАЛА

14.06.2016 рокум. Острог

Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 було продовжено до 20 червня 2016 року.

Колегія суддів Острозького районного суду Рівненської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000864 від 26 грудня 2015 року питання про продовження запобіжного заходу

встановила:
на розгляді в Острозькому районному суді Рівненської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

23 лютого 2016 року в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000864 від 26 грудня 2015 року.

Станом на 14.06.2016 року кримінальне провадження не розглянуте.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що, будучи раніше судимим 26.09.2007 року Рівненським районним судом за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та 01.01.2012 року Апеляційним судом Рівненської області змінено міру покарання та вважався засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України на строк 4 роки 7 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену в уставленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин.

Зокрема, ОСОБА_1 , 26 грудня 2015 року приблизно о 04:00 год., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою вбивства, умисно наніс останньому не менше трьох ударів правою рукою предметом ззовні схожим на ніж, в область грудної клітки та стегна лівої ноги чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя та здоров`я у момент заподіяння. Проте обвинувачений не довів свій злочин до кінця, оскільки був зупинений потерпілим, який відштовхнув ОСОБА_1 та вибіг з під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Після цього потерпілий зателефонував братові, який викликав швидку медичну допомогу. Завдяки своєчасній, кваліфікаційній та спеціалізованій медичній допомозі ОСОБА_8 залишився живий.

26 грудня 2015 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000864.

27 грудня 2015 року ОСОБА_1 був повідомлений про підозру, 28 грудня 2015 року відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 26 січня 2016 року та 19 лютого 2016 року ОСОБА_1 був повідомлений про зміну раніше повідомленої підозри, в подальшому 23 лютого 2016 року, 21 квітня2016 року ухвалою суду термін тримання під вартою було продовжено.

14.06.2016 року прокурор заявила клопотання про зміну обвинувачення в суді .

При обранні та продовженні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_1 відомо місце проживання свідків, потерпілого, тому є всі підстави вважати, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він шляхом вмовляння та погроз зможе незаконно впливати на них, з метою зміни їх показань.

Крім того, вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений 26.09.2007 року Рівненським районним судом за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та 01.01.2012 року Апеляційним судом Рівненської області змінено міру покарання та вважався засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України на строк 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Одночасно, прокурор вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що оскільки потерпілий та свідки в судовому засіданні допитанні підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були врахованні при обранні запобіжного заходу немає. Просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, потерпілого які вказали на необхідність продовження строків тримання під вартою, обвинуваченого, та захисника, які заперечували проти продовження строків тримання під вартою, колегія суддів вважає, що станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_1 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, які на даний час не зменшились, а закінчити судовий розгляд до закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_1 під вартою немає можливості, оскільки необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу.

У зв`язку з цим колегія суддів, вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 12серпня 2016 року.

При цьому, колегією суддів враховується, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі з максимальним строком п`ятнадцять років.

Крім того, вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений 26.09.2007 року Рівненським районним судом за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та 01.01.2012 року Апеляційним судом Рівненської області змінено міру покарання та вважався засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України на строк 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Наявність непогашеної судимості у ОСОБА_1 вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме відсутність в ОСОБА_1 власної сім`ї та роботи, тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що для завершення судового розгляду необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а тому термін тримання під вартою щодо ОСОБА_1 слід продовжити.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, -

ухвалила:
продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Рівненському СІЗО УДПтС України в Рівненській області терміном два місяці до 12 серпня 2016 року до18 години 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4