Справа № 214/1422/16-к
1-кс/214/365/16
У Х В А Л А
іменем України
22 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою потерпілої ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 (дала за текстом «слідчий») про закриття кримінального провадження №0003165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

В обґрунтування скарги наводить наступне. 28 грудня 2015 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003165 від 06.11.2015 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п.2 ч. 1 ст.284 КПК України). Зазначену постанову отримала 29.02.2016 року в приміщенні Саксаганського відділення поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від слідчого. Заяву про отримання цієї постанови не писала та розписку про отримання постанови про закриття кримінального провадження теж не підписувала.

Вважає, що рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а факти, викладені в постанові, та висновки слідчого, не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Не погоджується із постановою слідчого про закриття кримінального провадження та вважає, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку із наступним.

Протягом останніх 6 місяців до неї почали звертатися клієнти ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» з приводу пропажі товарів, які обслуговувалися вищевказаною компанію.

В середині жовтня 2015 року до неї звернувся ОСОБА_6 з приводу недостачі чоловічих костюмів ТМ «Воронін» та пояснив, що зі складу у м. Києві, компанією ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» до м. Кривого Рогу, був перевезений вантаж - 8 чоловічих костюмів та інший чоловічий одяг. В процесі отримання та інвентаризації товару стало відомо, що не вистачає 8 костюмів. Ці костюми зникли вночі 09-10 жовтня 2015 року у час роботи вантажників Марченка та Кучми. 22 жовтня 2015 року до нього в магазин завітала жінка, яка представилася ОСОБА_7 , та запропонувала останньому купити в неї чоловічі костюми марки «Воронін». ОСОБА_6 одразу впізнав свої костюми, адже це ексклюзивний товар та аналогів не має. Окрім цього, кожна одиниця цього товару має свій унікальний ідентифікаційний номер з чітким описом характеристик. Він погодився купити у неї костюми та призначив зустріч на 20.30 годину. 22 жовтня 2015 року о 18-30 годині приїхали до Центрально-Міського райвідділу міліції (магазин «Воронін» знаходиться на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу по вул. Лєрмонтова). В них прийняли заяву про злочин і залишилися чекати в відділенні міліції, а переодягнені співробітники міліції поїхали на затримання ОСОБА_7 , її затримали біля магазина «Воронін», а потім визвали її та ОСОБА_8 для впізнання особи. Як стало відомо пізніше, вона виявилася спільною знайомою двох вантажників, які працюють на складі ПІК «ААЗ Трейдінг Ко», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Меркулова, 20, де вона, потерпіла, є представником цієї компанії у м. Кривому Розі. Разом зі співробітниками міліції поїхали на вищезазначений склад та затримали вантажників - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зізналися у викраденні цих костюмів та розказали, що частина одягу, якого вони ще не встигли позбутися, зберігається вдома у ОСОБА_11 . Співробітники міліції поїхали на квартиру ОСОБА_11 та вилучили там 4 костюми ТМ «Воронін», які не доїхали до власника.

Більше ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на роботу не вийшли, що підтверджують табелі обліку використаного робочого часу. 25 жовтня 2015 року вони на роботу також не вийшли. В ті ж самі дні поїхала до них додому з метою дізнатися про причини невиходу на роботу, але їй ніхто не відчинив та на телефонні дзвінки теж не відповіли.

З цього приводу склали акт в присутності 3 свідків. На цій підставі, 04.11.2015 року, вказані особи були звільнені з посади вантажників-комірників згідно наказу №421-к за ст.40 п.4 КЗпП України за прогули та в трудовій книжці був зроблений відповідний запис. Начальником відділу кадрів ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» ОСОБА_14 був направлений лист, в якому останній інформує ОСОБА_15 та ОСОБА_11 про звільнення з посади та пропонує звернутися на підприємство для отриманням трудової книжки та заробітної плати. Даний лист ОСОБА_15 та ОСОБА_11 отримали 21.11.2015 року та 19.11.2015 року відповідно, що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. На даний час за отриманням заробітної плати, за період з 01.10.2015-21.10.2015 року, та трудових книжок до неї ніхто не звертався. В постанові слідчий вказує, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були звільнені за власним бажанням через те, що вона безпідставно звинуватила їх у крадіжці (хоча вони самі зізналися в цьому та розказали місце зберігання викраденого товару, який пізніше знайшла міліція) та вказує на той факт, що це саме вона не виплатила їм заробітну платню, хоча вона намагалася з ними зв`язатися. Цей факт говорить про те, що слідчий провів досудове слідство поверхнево, неповно, тим паче свідомо спотворюючи факти. 28 жовтня 2015 року до неї зателефонували представники ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» в м. Одеса, які повідомили про те, що до них не дійшла одна з восьми коробок із взуттям марки «Міда», яка їхала зі складу з м. Запоріжжя. В той же день почала переглядати відео з камер спостереження, які розташовані на території складу, та побачила, що вночі з 21 на 22 жовтня 2015 року, в процесі розвантаження вантажу, ОСОБА_15 взяв одну з коробок з логотипом взуттєвої фабрики «Міда» та поніс в бік припаркованого власного автомобіля, а через деякий час повернувся вже без коробки, а решту коробок завантажили у машину та відправили далі по маршруту. Відеозапис надала слідчому, як доказ крадіжки, хоча слідчий в своїй постанові цей факт спростовує.

В своїй постанові слідчий зазначає, що вона, потерпіла, не надала слідчому жодних доказів - чеків та документів на взуття марки "Міда" (в останньому абзаці на 1 аркуші постанови про закриття), а вже у 2 абзаці 2 аркуша цієї ж постанови вказує: "В ході огляду товарної накладної №ЦБ-0007561 від 21.10.2015 року, наданої ОСОБА_4 встановлено, що товар з Запорізької взуттєвої фабрики "Міда" повинен бути доставлений ПП "Юрченко" в м. Одеса." Це говорить про те, що слідчий в своїй постанові протирічить сам собі.

Відповідно до п.8.2. «Правил надання послуг з перевезення вантажів, багажу та поштових відправлень», в разі пошкодження не крихкого вантажу, втрати вантажу, з вини виконавця (ФО-П ОСОБА_4 , яка є представником представники ПІК "ААЗ Трейдінг Ко" в м. Кривому Розі), замовнику повертається оголошена цінність вантажу, а також відшкодовується вартість послуг з перевезення. Тобто, уся відповідальність за схоронність вантажу до того моменту, поки він не буде отриманий, лежить на представнику компанії перевізнику, на території складу якого перебуває вантаж.

Відповідно до приписів п.3 ч. 10 «Правил про матеріальну відповідальність робітників і службовців за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації», робітники і службовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли ця шкода завдана діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

На підставі цих порушень, а саме крадіжки зі складу ПІК "ААЗ Трейдінг Ко", представником якого в м. Кривому Розі є вона, ОСОБА_4 , було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 листопада 2015 року за №0003165, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), де вона була визнана потерпілою законно. Адже, відповідно до ст.60 КПК України, якщо заява про вчинення кримінального правопорушення подається особою, щодо якої вчинено це діяння, то вона може мати процесуальний статус потерпілого.

Наполягає, що проведені слідчим слідчі дії не свідчать про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та законність оскаржуваної постанови. Більш того, слідчий не спростував твердження заявника та не взяв до уваги докази, які були надані слідчому.

У свою чергу, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Вважає, що жодної дії, передбаченою цією частиною статті, слідчий не зробив.

Згідно ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому представник потерпілої скаргу підтримав повністю та надав пояснення, в яких підтвердив зміст скарги.

Слідчий у судове засіданні не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: постанова (а.с.4-5), табелі (а.с.6, 7, 8, 9), акти (а.с.10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23), наказ (а.с.24), доповідні (а.с.25, 26), повідомлення (а.с.27, 28), поштові повідомлення (29, 30), правила (а.с.31-34).

Також у судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження №0003165, з якого до матеріалів скарги долучені: витяг (а.с.42), протокол допиту потерпілої ОСОБА_4 (а.с.43-44), рапорт (а.с.44, зв.), протокол допиту свідка ОСОБА_16 (а.с.45), протокол допиту свідка ОСОБА_17 (а.с.46).

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 ч.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого.

У судовому засіданні встановлено, що 6 листопада 2015 року ОСОБА_4 за телефоном звернулася до Саксаганського РВ з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якому зазначила, що з 1 год. 49 хв. до 2 год. 12 хв. 22 жовтня 2015 року на складі автоперевезень «Автолюкс», що на ст. Мудрьона, виявлений недолік товарів, які були викрадені.

Вказані відомості 6 листопада 2015 року були внесені до ЄРДР.

28 грудня 2015 року слідчим ОСОБА_5 була винесена постанова, якою у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення закрито кримінальне провадження №0003165.

Згідно ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Як передбачено ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як встановлено у судовому засіданні, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, слідчий як на підставу закриття кримінального правопорушення, послалася на те, що не були надані документи, якими підтверджено належність майна, яке було викрадено, що унеможливлює підтвердження виду і розміру завданої шкоди.

Разом з тим, в своїй постанові слідча посилається на те, що під час досудового розслідування оглядалася товарна накладна. Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на слідчого. Таким чином, слідчий, вважаючи, що в матеріалах кримінального провадження недостатньо доказів стосовно належності майна та вартості викраденого майна, повинна була вчинити дії щодо збирання додаткових доказів. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий не вживала передбачених ст. 93 КПК України заходів для встановлення належності викраденого майна, не зверталася, як це передбачено ст.241 ч.2 п.6 КПК України, до експерта для проведення товарознавчої експертизи з визначення розміру збитків.

Тому, виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 ч.3 КПК України, суд вважає, що слідчий прийняла рішення про закриття кримінального провадження необґрунтовано та незаконно, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 26, 110, 284, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0003165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1