Справа № 743/876/16-к
Провадження №1-кп/743/107/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000324, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.04.2016 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 100 годин громадських робіт, покарання відбув,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
29.05.2016 року, в невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом вільного доступу, повторно, з жіночої сумки, яка знаходилась під матрацем ліжка в будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав 3090 доларів США, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значну майнову шкоду, в розмірі 77651 грн. 70 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні злочину визнав частково та показав, що він тривалий час знав потерпілу та її сина, бував у ОСОБА_5 вдома, інколи допомагав потерпілій по господарству, орієнтувався в її будинку. Вранці 29.05.2016 року, обвинувачений ходив на вул.Шевченка в смт.Ріпки допомагати власній бабусі по господарству, а повертаючись додому, зустрів жителя смт.Ріпки ОСОБА_9 , з яким вони удвох розпили 0,5 літра горілки. Вподальшому, йдучи додому по вул.Васильєва, обвинувачений зустрів біля двору потерпілої її повнолітнього сина - ОСОБА_10 , котрий запропонував ОСОБА_8 розпити алкогольні напої, на що останній дав згоду. Син потерпілої запросив обвинуваченого до будинку, де вони у спальній кімнаті розпивали 0,5 літра самогону. Коли син потерпілої відлучився з приміщення у власних потребах, ОСОБА_8 побачив, як малолітній онук ОСОБА_5 , віком 5-6 років, почав переміщати на ліжку постільну білизну. З метою привести ліжко в належний вид, ОСОБА_8 почав поправляти постільну білизну і побачив під матрацем жіночу сумку, в якій виявив значну кількість грошових коштів в іноземній валюті, а саме купюри номіналом по 100 доларів США, частину з яких він забрав собі, помістивши до військового квитка, який знаходився в кишені його куртки. Після того, як син потерпілої повернувся в будинок, ОСОБА_8 допив з ним самогон та поїхав в м.Чернігів. Ще йдучи від будинку потерпілої, обвинувачений перерахував викрадені кошти, котрих виявилося близько 1000 доларів США. Того ж дня, в м.Чернігові, ОСОБА_8 обміняв одну з викрадених купюр і направився до розважального закладу Даймонд, де продовжив вживати спиртне, після чого виявив, що належна йому куртка, військовий квиток та залишок грошей, зникли. На час розгляду справи судом, обвинувачений не відшкодовував потерпілій майнової і моральної шкоди. Свою винність у вчиненні злочину обвинувачений визнає частково з тих підстав, що він викрав у потерпілої менш, ніж 3090 доларів США. Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що у потерпілої не було підстав оговорювати його у вчиненні злочину. Крім того, ОСОБА_8 підтвердив, що раніше він аналогічним способом вже вчиняв крадіжку у жительки смт.Ріпки ОСОБА_11 , зайшовши з дозволу власниці до її будинку, де таємно заволодів грошовими коштами які знаходились в сумці потерпілої, за що був засуджений Ріпкинським районним судом. Цивільний позов ОСОБА_8 не визнає з тих підстав, що заявлені потерпілою до стягнення суми на відшкодування майнової та моральної шкоди, є неспівмірними із завданою ним шкодою.
Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що у звязку з крадіжкою грошових коштів та ювелірних виробів, яка сталася у неї в квітні 2016 року, на прохання працівників поліції, вона, 11.06.2016 року шукала у себе вдома фабричні бірки на викрадені золоті вироби. Вказані бірки ОСОБА_5 зберігала в жіночій сумці, захованій під матрацем ліжка у житловій кімнаті. Документи, підтверджуючі вагу, пробу і вартість золота зберігалися в сумці разом з іноземною валютою, а саме доларами США. Після того, як потерпіла відчинила сумку, вона виявила зникнення більшої частини грошових коштів, а саме 3090 доларів США. Таким чином, станом на 11.06.2016 року у ОСОБА_5 залишилось лише 510 доларів США. Того дня ОСОБА_5 , разом із сином та малолітнім онуком ОСОБА_12 , 2011 року народження, знаходились на городі і не могли бути присутніми в будинку. Крім того, малолітній онук потерпілої боявся заходити в кімнату, де зберігалися гроші, оскільки в цьому приміщенні знаходилась іграшка - чорний ведмідь, якої боялась дитина. В свою чергу, обвинувачений та його матір - ОСОБА_13 , знали про те, де знаходилися ключі від будинку та ключ від кімнати, в якій зберігалися грошові кошти та цінності. У період з 09.05.2016 року по 17.05.2016 року, ні обвинувачений, ні його матір до додому до потерпілої не приходили і ОСОБА_8 не знав про те, що у ОСОБА_5 мається іноземна валюта. Кімната, в якій зберігалися гроші, весь час була замкнена, а ключ від неї зберігався в серванті у іншій спальній кімнаті. Станом на початок 2016 року, ОСОБА_5 мала заощаджені понад 5000 доларів США, з яких у січні, 5 тис. доларів вона позичала ОСОБА_14 . В свою чергу, ОСОБА_14 , у повному обсязі віддала борг потерпілій 08.03.2016 року, купюрами номіналом по 100 доларів, з яких 2000 доларів США лежали на полиці у шафі серед білизни та були викрадені раніше, а 3600 доларів США були сховані у жіночій сумці під матрацем. Востаннє, після першої крадіжки, залишок коштів ОСОБА_5 перераховувала 23-25.05.2016 року. З січня 2016 року потерпіла та її син не використовували іноземну валюту у власних цілях. Виключення становив випадок, коли ОСОБА_5 , у січні 2016 року, давала синові 2500 доларів США на придбання житла, однак він не зміг цього зробити і повернув 2000 доларів матері, а решту віддав колишній дружині. До сімї потерпілої було вхоже вузьке коло осіб, і ці особи не могли знати ні про заощадження ОСОБА_5 , ні про місце їх зберігання, за виключенням обвинуваченого та його матері. В той день, коли потерпіла виявила крадіжку, замок дверей до кімнати, в якій зберігалися гроші, відчинився з великим зусиллям, однак працівники поліції цей запираючий пристрій не вилучали і не досліджували. Як на час проведення досудового слідства, так і на момент розгляду справи судом, обвинувачений не вибачився перед потерпілою та не вжив заходів, щодо відшкодування шкоди, завданої злочином. Викрадені ОСОБА_8 кошти потерпіла заощаджувала тривалий час за рахунок власної заробітної плати, пенсії та доходів членів своєї сімї. На момент розгляду справи середньомісячний заробіток потерпілої становить від 2 до 4 тис. грн., а розмір її пенсії менший ніж 1500 грн., у звязку з чим ОСОБА_5 не зможе відновити свої заощадження. Цивільний позов, заявлений до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, потерпіла підтримує в повному обсязі.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показав, що він доводиться сином потерпілій та проживає разом з нею і своїм малолітнім сином у житловому будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_15 офіційно не працевлаштований, заробляє собі на життя шляхом надання населенню сільськогосподарських послуг і отримує кошти від матері. Свідок був обізнаний про наявність у потерпілої заощаджень в іноземній валюті, але не знав точного місця їх знаходження та без дозволу не брав грошей. До моменту виявлення другої крадіжки, ОСОБА_15 востаннє бачив ОСОБА_8 у травні 2016 року, коли обвинувачений вдень зайшов у гості та повідомив, що приїхав із заробітків з Республіки Польща. Того дня ОСОБА_15 разом з ОСОБА_8 і малолітньою дитиною дивились кінофільм на компютері, який стояв у вітальній кімнаті, спиртного вони не вживали. ОСОБА_15 не залишав без нагляду обвинуваченого, так як у нього і потерпілої на той час вже існувала обгрунтована підозра про причетність ОСОБА_8 до попередньої крадіжки грошей та ювелірних виробів. В той же час, про цю підозру ОСОБА_15 і його матір не повідомляли ОСОБА_8 . Того дня потерпіла була на чергуванні і свідок виходив з будинку лише разом з ОСОБА_8 . Обвинувачений в той час був тверезий, пробув у гостях приблизно одну годину, а ввечері знову прийшов до ОСОБА_15 уже зі своєю матірю - ОСОБА_13 , під приводом спілкування з малолітньою дитиною. Коли обвинувачений повторно приходив зі своєю матір, свідок їх також не залишав поза своєю увагою і крадіжки вони вчинити не могли. Точної дати цього візиту свідок не памятає. Крім того, в травні 2016 року ОСОБА_15 разом з матірю та сином на три доби виїжджали в с.Красківське Ріпкинського району з метою обробітку земельної ділянки та впорядкування успадкованого потерпілою домоволодіння. На той час обвинуваченому було відоме одне з місць, де матір потерпілого залишала ключ від вхідних дверей будинку.
Винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, із заяви потерпілої, поданої до Ріпкинського ВП ГУНП в Чернігівській області 11.06.2016 року, вбачається, що з її будинку зникло 3090 доларів США.
Протоколом огляду місця події від 11.06.2016 року підтверджується, що в жіночій сумці, де зберігалися кошти потерпілої, невикраденими залишилося 510 доларів США та бірка від ювелірного виробу. Замок на вхідних дверях до кімнати, в якій знаходилась сумка, замикався та відмикався ключем без ускладнень.
Із зявлення з зізнанням від 16.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 власноручно повідомив про те, що наприкінці травня 2016 року він, скориставшись відсутністю потерпілої, викрав з будинку ОСОБА_5 3090 доларів США.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність написання вказаного зявлення із зізнанням та відсутність будь-якого примусу щодо нього зі сторони працівників поліції.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу слідчого експеримента вбачається, що ОСОБА_8 добровільно, в присутності понятих, розповів та показав на місці, яким чином він, у травні 2016 року, під час розпиття спиртних напоїв із сином потерпілої та, скориставшись відсутністю останнього, із жіночої сумки, яка знаходилась під матрацем на ліжку, викрав грошові кошти в іноземній валюті купюрами номіналом по 100 доларів США, однак не перевіряв яку суму грошей він викрав.
Довідкою Ріпкинського відділення Чернігівської ОД АТ Райффайзен Банк Аваль від 30.06.2016 року підтверджується, що у період з 29 по 30.05.2016 року курс обміну гривні, по відношенню до долара США, становив 25,13602500 грн. за 1 долар.
З урахуванням розміру доходів потерпілої, її віку, рівня споживчих цін, індексу інфляції, суд вважає, що шкода, завдана ОСОБА_5 злочином, є значною для потерпілої. На момент вчинення щодо неї злочину, потерпілій ОСОБА_5 виповнилося понад 63 роки.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілій, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій їх частині, що він не викрадав усієї суми коштів, яка інкримінується йому стороною обвинувачення і розцінює такі покази як захисну версією, спрямовану на помякшення передбаченої законом відповідальності за крадіжку, що завдала значної шкоди потерпілій особі.
Вказана версія спростовується як зміною показань самим обвинуваченим, так і твердженням ОСОБА_8 про відсутність у потерпілої підстав його обмовляти.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини помякшуючі та обтяжуючі його покарання.
Обставинами помякшуючими покарання обвинуваченого, є зявлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
В той же час, суд не може визнати помякшуючою покарання обставиною, щире каяття у скоєному, оскільки бездіяльність ОСОБА_8 , яка полягає в тривалому не вжитті заходів, спрямованих на відшкодування завданої шкоди та не вибачення перед потерпілою, не вказує на таку помякшуючу покарання обставину.
Обставинами обтяжуючими покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується формально-посередньо, раніше судимий за вчинення майнового злочину та вчинив новий злочин, будучи 29.04.2016 року, засудженим Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт. До адміністративної відповідальності ОСОБА_8 раніше не притягувався.
З повідомлення Ріпкинського РВ КВІ вбачається, що обвинувачений 09.08.2016 року знятий з обліку як такий, що відбув покарання у виді громадських робіт.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, помякшуючих і обтяжуючих покарання обставин, позиції потерпілої, а також відомостей про особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, неможливе без ізоляції від суспільства, а покарання обвинуваченому доцільно визначити у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Приймаючи до уваги клопотання прокурора, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, відомостей про його особу, той факт, що викрадення коштів потерпілої обвинувачений вчинив, будучи 29.04.2016 року засудженим Ріпкинським районним судом Чернігівської області за вчинення корисливого злочину, і до відбуття покарання за цим вироком, з метою запобігання вчинення нових злочинів, до набрання вироком чинності, відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно відраховувати з моменту затримання.
Заявлений потерпілою цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи доведено, що умисними, винними діями ОСОБА_8 потерпілій завдано майнову шкоду, в розмірі 77651 грн. 70 коп., отже ця шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 , у повному обсязі.
Крім того, суд вважає доведеним той факт, що діями обвинуваченого, потерпілій, котра являється особою похилого віку, завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, безповоротній втраті заощаджень, можливість відновлення яких для ОСОБА_5 , втрачена, що у свою чергу потребує від потерпілої додаткових зусиль для організації власного життя.
Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, ступеню моральних страждань позивача, на користь ОСОБА_5 з обвинуваченого підлягає стягненню 50000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком чинності, обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді утримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_16 відраховувати з моменту затримання, тобто з 31.10.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 127651 грн., в якості відшкодування майнової та моральної шкоди.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1