Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

головуючої судді Шемети Т.М.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю прокурора Лозінської А.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, незаміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 та жительки м. Бердичів, Житомирської області, вул. Руська, 12/1, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6. Бердичівського району, вул. Шевцової, 11, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7, та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8. 9в, раніше не судимого, - в скоєнні злочину передбаченого ст. 396 ч.1 КК України. -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2010 року близько 17.50 години в с. Білий Рукав. Хмільницького району, ОСОБА_2 умисно, таємно, шляхом зняття навісного замка на вхідних дверях, проникла в будинок №5 по вул. Першотравневій в с. Білий Рукав, Хмільницького району Вінницької області, що належить ОСОБА_4, звідки таємно викрала гроші в сумі 600 грн.

ОСОБА_3, достовірно знаючи зі слів потерпілої ОСОБА_4 про скоєння ОСОБА_2 тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, заздалегідь не обіцяючи, умисно приховав скоєння вказаного злочину, а також надав ОСОБА_2, яка скоїла вищевказаний злочин, послуги з перевезення транспортним засобом "Опель Кадет", державний номерний знак НОМЕР_1. яким він керує згідно доручення.

Свою вину в скоєнні вказаного злочину підсудній ОСОБА_2 визнала повністю та пояснила, що в квітні 2010р. вона разом з двома подругами, попросивши ОСОБА_3, щоб їх завіз, поїхали на речовий ринок в м. Хмельницький, де придбали біля тридцяти чоловічих та жіночих курток з шкірозамінника, які в послідуючому мали намір реалізувати. Повертаючись назад, проїжджаючи по автодорозі Хмільник-Бердичів, вона запропонувала заїхати в одне з сіл, аби спробувати продати придбані куртки. Повернувши направо з вищевказаної траси та проїхавши декілька кілометрів, вони приїхали у якесь село. Водій зупинив свій автомобіль на центральній вулиці села, та залишився сидіти в автомобілі, а вона та дівчата пішли по вулицях села пропонуючи місцевим жителям придбати у них одяг. На одній з вулиць вона зайшла в домогосподарство та почала кликати господаря, однак ніхто не відповідав. Після цього вона підійшла до вхідних дверей в будинок, шарпнула за двері та вони відчинилися. В кімнаті вона побачила велике ліжко і що з-під простирадла частково виглядає скляна баночка з грошима. Вона вирішила викрасти вказані гроші, а тому відкривши баночку дістала звідти гроші, заховала їх в одяг і вийшла з будинку. Коли вона виходила з будинку, то її вже шукали подруги та прийшла господарка та сказала, що нічого купувати не буде і вони пішли. Підійшовши до автомобіля вона сіла і в цей час водій автомобіля сказав їй, що до нього підходила невідома бабуся та сказала, що вони вкрали гроші, на що ОСОБА_2 відповіла водієві, щоб той не звертав уваги. Після цього вони поїхали в м. Бердичів. Про скоєну нею крадіжку вона нікому не розповідала, кошти потратила на продукти харчування та ліки для дітей. Всього вона викрала гроші в сумі 600 грн., які на даний час повністю повернула.

Свою вину в скоєнні вказаного злочину підсудній ОСОБА_3 визнав повністю та пояснив, що 21 квітня 2010р., виконуючи прохання ОСОБА_2 та ще двох жінок, проїжджаючи по автодорозі Хмільник-Бердичів повернув в населений пункт "Білий Рукав". В'їхавши у вказане село, він зупинився на центральній вулиці, а жінки вийшли з автомобіля і розійшлись вулицями села. Приблизно через півгодини до його автомобіля підійшла бабуся, яка запитала чи це він привіз циганок в село, на що він відповів, що він. Тоді вона повідомила йому, що циганки, яких він привіз в село, пограбували її, викравши у неї гроші. І сказала що викликала працівників міліції та пішла від нього Потім прийшла ОСОБА_2. Він сказав їй про те, що до нього підходила бабуся і повідомила про грабіж, однак ОСОБА_2 сказала щоб він не звертав на неї уваги. Через декілька хвилин в автомобіль сіло інших дві жінки і вони поїхали з вказаного села, не дочекавшись приїзду працівників міліції. Він не залишився чекати приїзду працівників міліції, а також сам особисто нікуди не повідомив, про скоєне пограбування.

Відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду, підсудні правильно розуміють та пояснюють обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності їх позиції немає, вони не мають наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлюють, що будуть позбавлені такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку. Крім повного визнання вини самими підсудними, їх вина повністю доведена матеріалами справи.

Дії підсудної ОСОБА_2 слід кваліфікувати по ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вона 21 квітня 2010 року, таємно, шляхом проникнення, викрала грошові кошти в сумі 600 грн. з будинку ОСОБА_4

Дії підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати по ст. 396 ч.1 КК України, оскільки він 21 квітня 2010 року заздалегідь не обіцяно приховав тяжкий злочин.

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує те. що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою вину і щиро розкаялась у вчиненому, повністю відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду, потерпіла претензій до неї не має та просить призначити найм'якішу міру покарання, по місцю проживання підсудна характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Обставина, що обтяжує вину підсудної, є вчинення злочину щодо особи похилого віку. Тому суд вважає, що з метою виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів слід застосувати мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ст.. 185 ч.З КК України. З урахуванням особи підсудної, обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без відбування покарання та їй, в порядку ст. 75 КК України слід встановити іспитовий строк з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_3. суд враховує те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, по місцю проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Тому суд вважає, що з метою виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів слід застосувати покарання у вигляді обмеження волі, не застосовуючи його максимального розміру. З урахуванням особи підсудного, обставин вчинення злочину, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання та йому, в порядку ст. 75 КК України слід встановити іспитовий строк з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 104, 323, 324, КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною по ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік місяців, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового злочину, поклавши на неї в силу ст.. 76 КК України зобов'язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ та повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 396 ч.1 КК України та призначити покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину, поклавши на нього в силу ст.. 76 КК України зобов'язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ та повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи, навчання.,

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі : автомобіль «Опель Кадет», державний номерний знак НОМЕР_2 ( а.с.27), - повернути підсудному ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: