Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 22 червня 2016 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця та

мешканця АДРЕСА_1 ,

такого, що не має судимості,

засуджено за:

- ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 13, 14 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років;

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

У пред`явленому обвинуваченні за п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_6 виправдано за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року вирок місцевого суду в частині виправдання ОСОБА_6 за п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України скасовано, кримінальну справу в цій частині виділено в окреме провадження та направлено прокурору Харківської області для проведення додаткового розслідування.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що у нього на ґрунті расової та національної нетерпимості сформувалось неприязне ставлення до осіб - вихідців з країн Африки та Азії, а також до осіб, які підтримують відносини з ними, під впливом чого він вирішив вчиняти вбивства таких осіб.

Так, 27 квітня 2012 року близько 21.00 год. у м. Харкові ОСОБА_6 , побачивши громадянина ОСОБА_7 і громадянку України ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, направлений на умисне вбивство на грунті расової та національної нетерпимості, завдав ОСОБА_8 один удар ножем у груди, від якого та впала на землю, а потім один удар ножем у голову Суфії Мохамед. В результаті цих дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_9 - різану рану голови. Вважаючи, що ним здійснені всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_8 і Суфії Мохамед, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Однак, умисел ОСОБА_6 на умисне вбивство цих осіб до кінця доведений не був з причин, незалежних від його волі, так як смерть ОСОБА_8 і Суфії Мохамед не настала завдяки своєчасно наданій медичній допомозі.

Крім того, 05 травня 2012 року в м. Харкові за аналогічних обставин ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на вбивство на грунті расової та національної нетерпимості, побачивши громадянина Нігерії ОСОБА_10 , ножем наніс потерпілому один удар у живіт.

ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя і здоров`я, спробував чинити ОСОБА_6 опір, проте останній продовжив наносити йому удари ножем у різні частини тіла, заподіявши потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Після цього, вважаючи, що ним виконані всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Однак, умисел ОСОБА_6 до кінця доведений не був з причин, незалежних від його волі, так як смерть ОСОБА_10 не настала завдяки своєчасно наданій медичній допомозі.

Крім того, 09 травня 2012 року близько 21.30 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на вбивство на грунті расової та національної нетерпимості, у м. Харкові за аналогічних обставин завдав по два удари ножем потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , заподіявши їм тяжких тілесних ушкоджень. Вважаючи, що ним здійснені всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Однак, умисел ОСОБА_6 до кінця доведений не був з причин, незалежних від його волі, так як смерть ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не настала завдяки своєчасно наданій медичній допомозі.

Крім того, 13 травня 2012 року близько 22.40 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, направлений на вбивство на грунті расової та національної нетерпимості, у м. Харкові за аналогічних обставин завдав один удар ножем у шию громадянину Нігерії потерпілому ОСОБА_13 , заподіявши йому різане поранення. Вважаючи, що ним здійснені всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Однак, умисел ОСОБА_6 до кінця доведений не був з причин, незалежних від його волі, так як смерть ОСОБА_13 не настала завдяки своєчасно наданій медичній допомозі.

Крім того, в 2008 році ОСОБА_6 незаконно придбав, знайшовши неподалік с. Миронівка Зачепилівського району Харківської області, вибухову речовину аматол, масою 450-680 г, у корпусі осколково-фугасного снаряду калібру 75 мм, виробництва Німеччини, без детонатора, та димову шашку з червоного фосфору масою 32 г, переніс їх і зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до часу виявлення цих предметів 26 травня 2012 року в ході обшуку співробітниками міліції.

Також органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні 02 травня 2012 року в м. Харкові умисного вбивства з особливою жорстокістю громадянина ОСОБА_14 .

У касаційній скарзі засуджений, не погоджуючись із постановленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить його скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку місцевого суду безпідставно видалив його із зали та провів судове засідання без його участі та захисника. Також вказує на незаконність та безпідставність скасування вироку в частині його виправдання та направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання скарги засудженого, пояснення прокурора, який частково підтримав скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 398 КПК України ( 1960 року ) підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінально - процесуального закону.

Згідно зі ст. 377 КПК України ( 1960 року ) в ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний зазначити мотиви, з яких він виходив при її постановленні, положення закону, яким він керувався, і, якщо апеляційна скарга залишається без задоволення, зазначити підстави, через які її визнано необґрунтованою.

Усі доводи, що містяться в апеляційних скаргах, мають бути проаналізовані з урахуванням наявних у справі доказів з тим, щоб жоден з них не залишився нерозглянутим.

Однак у даній кримінальній справі суд апеляційної інстанції не дотримався вказаних вимог кримінально - процесуального закону під час перегляду вироку суду першої інстанції та постановлення ухвали.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, засуджений, не погоджуючись із вироком суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінальної справи, істотне порушення вимог кримінально - процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, подав апеляційну скаргу, в якій, із наведенням відповідних обґрунтувань, просив його скасувати.

При цьому засуджений вказував на те, що злочину він не вчиняв, висновки суду ґрунтуються на доказах, здобутих з порушенням вимог закону, визнавальні показання були отримані від нього під фізичним та психологічним тиском працівників міліції, суд порушив його право на захист, оскільки видалив із зали судових засідань.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу засудженого без задоволення, коротко зазначив в ухвалі зміст викладених доводів, при цьому належним чином їх не перевірив, не навів переконливих мотивів для їх спростування, не зазначив обґрунтованих підстав, через які залишив їх без задоволення.

Зокрема, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив скарги засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього під час досудового розслідування недозволених методів слідства.

Наведене свідчить про те, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 377 КПК України ( 1960 року ), а тому підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 цього Кодексу з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду суд має перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженого, й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України (1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3