Провадження № 1-кп/127/122/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №32, м. Вінниці кримінальне провадження №0006691 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.10.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, а саме: 13.02.2013р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2014р. вирок змінено та перекваліфіковано на ст.118 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Дерешова, Муровано-Куриловецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.10.2015 року, близько 00:40 год., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Залізничний Вокзал», що по вул. Кірова у м. Вінниці, помітили раніше невідомого їм ОСОБА_10 , в результаті чого у них виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння належного останньому майна.
Так, ОСОБА_4 вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись жагою до легкої наживи та незаконного збагачення, відкритим шляхом, в той момент коли ОСОБА_10 сидів на лавці, вищевказаної зупинки, наблизився до нього та користуючись тим, що ОСОБА_5 , схопив потерпілого за шарф та почав утримувати його, взяв його спортивну сумку сірого кольору, вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експерти №2191-2193/15-21 від 27.11.2015 року становить - 205,99 гривень, в якій знаходилась матерчата куртка зеленого кольору, вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експерти №2191-2193/15-21 від 27.11.2015 року становить - 347,67 гривень, в цей час ОСОБА_4 , зняла з ОСОБА_10 належну йому шкіряну курку коричневого кольору, вартість якої відповідно висновку судово-товарознавчої експерти №2191-2193/15-21 від 27.11.2015 року становить - 221,25 гривень. В подальшому закінчуючи своє злочинне діяння, розпорядившись викраденими речами на власний розсуд, зникли з місця скоєння злочину.
Своїми умисними діями обвинувачені завдали матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 774,91 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю дала показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснила, що вона разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебуваючи неподалік залізничного вокзалу на зупинці громадського транспорту познайомились з потерпілим. Придбали пляшку горілки сиділи на лавочці. Коли їй стало прохолодно, ОСОБА_5 попросив у потерпілого куртку, щоб вона одягла, але між ними зав`язалася словесна суперечка, на що ОСОБА_5 схопив потерпілого за шарф, в ході чого потерпілий зняв свою куртку та почав тікати, залишивши при цьому на лавці сумку, в якій була ще одна куртка.
Вони взяли речі потерпілого на пішли до зали очікування на залізничному вокзалі де разом із потерпілим до них підійшли працівники лінійного відділу і їх затримали, вказані речі повністю були повернуті потерпілому. На їх пропозицію відшкодувати потерпілому ще й моральну шкоду він відмовився і будь-яких претензій до них не має.
У скоєному щиро розкаялась, просить суворо не карати та не позбавляти волі.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю надавши показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, вказавши, що все відбувалося так, як зазначила обвинувачена ОСОБА_4 .
У скоєному щиро розкаялись, просять суворо не карати та не позбавляти волі, з боку потерпілого до них будь-яких претензій не має.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, надавши заяву, що викрадені речі йому були повернуті, будь-яких претензій до обвинувачених у нього не має.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміють обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зміст цих обставин чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особи обвинувачених, а саме:
- ОСОБА_4 , те що вона раніше судима, на обліку у психоневрологічній лікарні не перебуває, не працює, перебувала на диспансерному наркологічному обліку з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками;
- ОСОБА_5 те що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні малолітнього сина та ряд невиліковних хвороб;
- ОСОБА_6 , те що він в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та визнання вини обвинуваченими.
Обставинами, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 615,00 грн.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, обставин, що пом`якшують покарання та особи обвинувачених, а саме те, що вони визнали свою вину та щиро розкаялись, з боку потерпілого відсутні будь-які претензії, суд дійшов висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :