25.10.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 533/896/16-к
Провадження № 1-кп/533/87/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000469 від 17.11.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бондарі, Кременчуцького р-ну Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого з 06.10.2016 року водієм ПП «ДВД-ТРАНС», раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_3 близько 17 годині 30 хвилин в темний час доби, керуючи в межах своєї смуги руху з увімкненим ближнім світлом фар автомобілем «АЗЛК» моделі «М-2140» д. н. з. НОМЕР_1 зі швидкістю 57 км/год. по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Центральна (колишня назва вул. Жовтнева) с. Солониця, Козельщинського району Полтавської області, яка немає зовнішнього електроосвітлення та має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вул. Центральна та автодороги «Полтава Олександрія» в напрямку центра села та порушуючи вимоги:

п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», де відповідно зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля та в межах своєї смуги руху автомобіля, в районі будинку АДРЕСА_2 , допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода потерпілого ОСОБА_7 , який в порушення п. 4.7 та п. 4.14 (а,б) Правил дорожнього руху України, в момент наближення вищевказаного автомобіля, раптово, поза межами пішохідного переходу, почав перетинатипроїзну частини з ліва на право стосовно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 735 від 13.01.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді: багатоскалкового перелому середньої третини правої великогомілкової кістки та косого перелому середньої третини правої малогомілкової кістки, зі зміщенням уламків і крововиливами розшаровуючого характеру в оточуючи м`які тканини, які розташовані на тілі синця і саден задньої і зовнішньої поверхні правої гомілки з розповсюдженням на тильну поверхню правої стопи; закритої черепно-мозкової травми, у вигляді: лінійного перелому кісток основи черепа (покришки лівої орбіти), крововиливу в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, рани лівої вушної раковини та синця у зовнішнього кута лівого ока; синця з лінійним садном на його тілі, лівого плечового суглобу, синця з осадженням шкіри лівого променево-зап`ясткового суглобу, саден тилу лівої кисті, садна задньої поверхні лівої гомілки, синців задньої поверхні правого стегна з крововиливами в оточуючі їх м`які тканини зі сторони їх внутрішньої поверхні.

Смерть потерпілого ОСОБА_7 нacтaлa в результаті ускладнення багатоскалкового перелому правої велико і малогомілкової кісток, а саме тромбозу вен правої гомілки, що викликало тромбоемболію легеневої артерії з подальшим розвитком гострої легенево-серцевої недостатності, яка і стала безпосередньою причиною смерті.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав в повному обсязі обвинувачення та надав покази, що дійсно 17 листопада 2015 року близько 17 годині 30 хвилин в темний час доби, керуючи в межах своєї смуги руху з увімкненим ближнім світлом фар автомобілем «АЗЛК» моделі «М-2140» д. н. з. НОМЕР_1 приблизно зі швидкістю 57 км/год. по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Центральна (колишня назва вул. Жовтнева) с. Солониця, Козельщинського району Полтавської області, яка немає зовнішнього електроосвітлення та має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вул. Центральна та автодороги «Полтава Олександрія» в напрямку центра села. При цьому, керуючи автомобілем, відволікся від дорожньої обстановки під час керуванням автомобілем та в межах своєї смуги руху автомобіля, допустив наїзд на потерпілого, який переходив дорогу з ліва на право по ходу руху автомобіля.

Також, в судовому засіданні прохав суд суворо не карати та врахувати те, що злочин вчинив з необережності, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштувався та працює водієм.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала покази, що обставини дорожньо-транспортної пригоди їй невідомі. Прохала суд обвинуваченого суворо не карати, тобто не застосовувати реальну міру покарання, при цьому прохала вирішити питання щодо позбавлення обвинуваченого водійського посвідчення.

У зв`язку з тим, що обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обставини кримінального правопорушення визнав повністю, заслухавши думку інших учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, після роз`яснення учасникам судового розгляду щодо позбавлення права оскаржити обставини злочину в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Отже, оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, оскільки обвинувачений будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Суд враховує, що обвинувачений у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, працездатний, працює з 06.10.2016 року водієм ПП «ДВД-ТРАНС», вперше вчинив необережний злочин в молодому віці .

Обставини, які пом`якшують покарання: - визнання вини, вперше вчинив необережний злочин та молодий вік.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

З врахуванням викладеного та положень ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також з метою запобігання вчинення нових злочинів і з врахуванням пом`якшуючи обставин та відсутності обставин, які обтяжують покарання, думки прокурора, який не наполягав на реальному відбутті покарання та думки потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі основного виду покарання, суд вважає, за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України до основного виду покарання та покладення обов`язків згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнє для перевиховання та запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Також, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, а також виходячи із вимоги закону про застосування додаткової міри покарання за вчинений злочин, думку потерпілої, яка наполягала на застосуванні додаткового виду покарання, а також те, що обвинувачений працює нетривалий час водієм, суд вважає, необхідно застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, у зв`язку із проведенням експертизи в розмірі 4 404 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ: автомобілем «АЗЛК» моделі «М-2140» д. н. з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання Козельщинського ВП повернути власнику ОСОБА_9 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4 404 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя