Справа № 128/87/15-к
Провадження №11-кп/772/256/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційній суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «10» березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000978 від 22.07.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Житомира
українця, громадянина України
раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7 обвинуваченого: ОСОБА_8
адвоката: ОСОБА_9
потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11
адвоката: ОСОБА_12
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання:
- за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 роки;
- за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком 1 рік.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п. 2.3,4 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено ряд обов`язків:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
- періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 1077 грн. 91 коп. - матеріальної шкоди, 8000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 2043 грн. 60 коп. понесених судових витрат, а всього 11321 грн. 51 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 1 900 грн. 00 коп. моральної шкоди, 205 грн. 84 коп. понесених судових витрат, а всього 2105 грн. 84 коп.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 22.07.2014 року, близько 10:30 год., знаходячись в АДРЕСА_1 , під час суперечки, заподіяв тілесні ушкодження своїй колишній дружині ОСОБА_11 шляхом нанесення ударів кулаками в область голови, по обличчю, по шиї та плечам, у вигляді закритої-черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, забій м`яких тканин нижньої губи, забій м`яких тканин лівого надпліччя, які утворились від дії тупого твердого предмету та які згідно висновку експерта № 1322/1463 від 30.09.2014 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 22.07.2014 року, близько 10:30 год., знаходячись АДРЕСА_1 , під час суперечки, заподіяв тілесні ушкодження своїй колишній тещі ОСОБА_10 шляхом нанесення ударів кулаками в область голови, по обличчю та в область грудної клітини, у вигляді закритої черепно-мозгової травми - забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив в лівій тім`яній ділянці; забій спинки носа, які утворились від дії тупого твердого предмету, та які згідно висновку експерта № 1467 від 30.09.2014 рої належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , відмовився від апеляційної скарги на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року, на підставі ч.4 ст. 36, ч.1 ст. 403 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року щодо нього, в зв`язку з його незаконністю. Постановити новий вирок , яким його виправдати та закрити відносно нього кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 417,284 КК України. Повторно дослідити під час апеляційного розгляду докази з матеріалів кримінального провадження щодо нього.
Вимоги мотивував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон, так як даного кримінального правопорушення він не вчиняв, умислу на насення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_14 не було. Його дії були направлені на його захист від неправомірних дій ОСОБА_14 та її матері ОСОБА_10 , внаслідок того, що він привів експерта для того, щоб поміряти будинок для подальшого його розподілу, що і стало причиною нападу на нього зі сторони колишньої дружини та її матері.
Також зазначив, що у них із дружиною неприязні стосунки, які склалися після їхнього розлучення та поділу майна. Вказує на те, що він не наносив удари першим, а тільки захищався. Однак на його думку, судом першої інстанції належна оцінка його показам в судовому засіданні у сукупності із іншими доказами у кримінальному провадженні не була надана. Неповнота досудового та судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції свідчить про порушення його прав на захист та справедливий судовий розгляд. З даною кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 125 КК України він не згідний , так як саме протиправні дії ОСОБА_14 , привели до конфлікту.
В своїх запереченнях представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області відносно нього без змін.
На думку захисту вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Вказує на те, що твердження обвинуваченого про те, що він діяв в стані необхідної оборони є неправдивими, оскільки він сам спровокував конфлікт, а потім бійку.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи , викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та в їх інтересах адвоката ОСОБА_12 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та в умисному середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння - є обґрунтованими.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України є правильною.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 , що попереднє слідство і судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи обвинуваченого аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі про те, що обвинувачений не вчиняв злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України, а діяв у межах необхідної оборони.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 в умисному нанесенні тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, суд обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ), яка в ході досудового та судового слідства пояснила, що з 2010 року у них з обвинуваченим ОСОБА_6 склались неприязні відносини, за час перебування у шлюбі, вони неодноразово вияснювали свої відношення за допомогою бійки. У них було дуже багато цивільних справ, які вона виграла (стягнення аліментів, захист честі і гідності). Обвинувачений подав позов про поділ майна та відповідно була призначена експертиза. При експерті, ОСОБА_6 почав вдаряти у банку, почав наступати на вироби з жесті, шклянки. Вона його взяла за штанину і він почав їй наносити удари кулаками в голову, потім підійшла її мати ОСОБА_10 , яка почала її захищати, однак ОСОБА_6 також почав кулаками бити матір по голові, у неї пішла кров. Потім приїхала швидка допомога і повезла їх до лікарні на обстеження. Потерпіла ОСОБА_10 пролежала в лікарні в стаціонарі більше двох тижнів, так як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 декілька сильних ударів кулаками обох рук по голові і ще декілька ударів по плечу. Матір він бив в голову, по обличчі і по руці. Коли він бив матір, то мати впала на землю, все було в крові.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні першої інстанції пояснила, що 22.07.2014 року на 10 00 год. вона прийшла до дочки ОСОБА_14 , бо з онуком мала їхати до м. Вінниця.. Вона побачила, що ОСОБА_6 , її колишній зять міряє рулеткою подвір`я та що він якось зачепив стіл, банки, які витягли з погреба, потім він наступив на жесть, з якої робили забор, та раптово руками почав бити її дочку кулаками у вухо на якому їй двічі робили операцію. Підійшовши до них, вона мала намір розборонити їх, а обвинувачений почав її бити руками в голову, а потім сильно вдарив кулаком в ніс. Експерт, яка була при цьому присутня, почала кричати, щоб він зупинився. В подальшому викликали швидку допомогу. В будинку онук їй почав на рани ставити холодне і тампони в ніс. Кров у неї йшла з носа і губ.
Із показів свідка ОСОБА_16 даними ним в ході судового слідства вбачається, що в кінці липня 2014 року до них приїхав експерт міряти хату, бо батьки ділять майно. Коли він був в будинку , то постукала бабуся, а коли він відкрив двері, то побачив, що вона була вся в крові. Він надавав їй допомогу, щоб зупинити кров. Також він надавав медичну допомогу матері.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка являється експертом, суду пояснила, що 22.07.2014 року вона приїхала в с. Агрономічне до будинку ОСОБА_18 . Коли заміряли ганок, і вона робила запис у блокноті, то побачила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_14 наносили один одному удари. ОСОБА_10 побачивши це все, підбігла і хотіла розборонити, але бійка продовжувалась. Також зазначила, що у ОСОБА_10 дуже текла кров з обличчя. Потім викликали швидку допомогу і міліцію.
Крім показань потерпілих, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- висновком експерта № 1467 від 27.08.2014 року, відповідно до якого згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_10 під час стаціонарного лікування з 22.07.2014р. по 08.08.2014р. були виявлені тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив в лівій тім`яній ділянці; забій спинки носа», «крововиливи передньої поверхні грудної клітини», які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) , по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 22.07.2014р. Названа закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 не являлась небезпечною для життя, спричинила тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, тому належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; крововиливи передньої поверхні грудної клітини належать до легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 свідчать про травматичну дію тупого твердого предмету (предметів) в ділянку голови, що за механізмом утворення узгоджується з обставинами, відображеними у показах ОСОБА_10 (протокол допиту від 20.08.2014р.: «..почав наносити ... удари в область голови та наніс один удар в обличчя.»);
- висновком експерта № 1322/1463 від 08.08.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 мали місце тілесні ушкодження - «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, забій м`яких тканин нижньої губи, садно нижньої губи», «забій м`яких тканин лівого надпліччя», які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), за давністю утворення можливо в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 22.07.2014р. Названа вище закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_14 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше дня) розлад здоров`я; забій м`яких тканин лівого надпліччя належить до легких тілесних ушкоджень;
- висновком експерта №1988 від 09.12.2014 року, згідно якого відповідно до наданих медичних документів, у ОСОБА_10 під час стаціонарного та амбулаторного лікування з 22.07.2014р. по 15.08.2014р. та з 06.10.2014р. по 06.11.2014р. були виявлені тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив в лівій тім`яній ділянці; забій спинки носа», «крововиливи передньої поверхні грудної клітини», які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 22.07.2014р. Названа закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 не являлась небезпечною для життя в момент спричинення і не супроводжувалась загрозливими для життя явищами, спричинила тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, тому належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; крововиливи передньої поверхні грудної клітини належать до легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 свідчать про травматичну дію тупого твердого предмету (предметів) в ділянку голови, що за механізмом утворення узгоджується з обставинами, відображеними у показах ОСОБА_10 (протокол допиту від 20.08.2014р.: «..почав наносити ... удари в область голови та наніс один удар в обличчя..»);

Досліджені в судовому засіданні заключення експерту про наявність тілесних ушкоджень у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 узгоджуються з показами наданими в судовому засіданні самого обвинуваченого, потерпілих та свідків.
Експертне дослідження проводились на підставі лікарняних листків ОСОБА_10 , згідно яких вона перебувала на лікарняному з 22.07.2014 року по 08.08.2014 року і з 09.08.2014 року по 15.08.2014 року включно, медичною карткою стаціонарного хворого №1413 ОСОБА_1 Вінницької центральної районної клінічної лікарні, згідно якої ОСОБА_10 перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.07.2014 року по 08.08.2014 року з діагнозом хворої з діагнозом закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку, тому твердження обвинуваченого ОСОБА_14 , в апеляційній скарзі , підтримане ним в судовому засіданні апеляційної інстанції, що для проведення експертиз потерпілими надані підроблені документи, не відповідає дійсності.
Слід також зазначити, що термін перебування потерпілої ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні не являється єдиним критерієм для визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що він не вчиняв бійки а тільки діяв в межах необхідної оборони спростовуються показами потерпілих, свідків, які вказали, що саме ОСОБА_6 перший став наносити удари.
Як вірно вказав суд першої інстанції, ОСОБА_6 умисно вчинив інкриміновані злочини, а не внаслідок захисту, обвинувачений ОСОБА_6 свої дії розумів та повинен був розуміти в момент вчинення злочинів, коли він наносив удари потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , при цьому мав можливість відійти чи втекти взагалі та не наносити удари потерпілим.
Апеляційний суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 мав чітке уявлення про те, що від його ударів настануть тілесні ушкодження, а тому доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого є надуманими та безпідставними, і не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.
Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_6 в тому, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння .
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України.
Призначене обвинуваченому покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов судом першої інстанції задоволено частково та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілих відповідно до вимог чинного законодавства, так як підтверджений, наданими в судовому засіданні документами.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційу скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_19
Згідно з оригіналом: