Справа № 464/9869/14-к
В И Р О К

Іменем України

13.06.2016 р. м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002399 та № 0002432 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з середньою освітою, неодружений, українець, громадянин України, раніше судимий: 19 грудня 2004 р. Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ст.69, ст. 15, ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; 21.10.2010 р. Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 19.05.2014 р. з Львівської ВК № 48 за відбуттям покарання

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 21 липня 2014 р. о 20.20 год., будучи раніше судимим за корисливі злочини, тобто повторно, перебуваючи на вул. Дж. Вашингтона, 5а в м. Львові, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов позаду потерпілої ОСОБА_8 , раптово для неї зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 8 грам вартістю 4000 грн. та заволодів ним, чим завдав ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 4000 грн., після чого з місця злочину втік.

Крім того, він же 13 вересня 2014 р. близько 12.20 год., повторно, перебуваючи на вул. Садівничій, 5а в м. Львові, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, дочекавшись, поки потерпіла ОСОБА_9 буде проходити повз нього, раптово для неї зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 11 грам вартістю 6000 грн. з золотою підвіскою із зображенням Матері Божої, вагою 2,5 грам і вартістю 2000 грн. та заволодів її ювелірними прикрасами, чим завдав ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 8000 грн., після чого з місця злочину втік.

Крім того, він же 16 вересня 2014 р. близько 14.00 год., повторно, перебуваючи на вул. Дж. Вашингтона, 15 в м. Львові, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов позаду потерпілої ОСОБА_10 , раптово для неї зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 9 грам вартістю 4000 грн. з золотою підвіскою із зображенням Матері Божої та її сина вагою 3 грама вартістю 2000 грн., та заволодів її ювелірними прикрасами, чим завдав ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 6000 грн., після чого з місця злочину втік.

Крім того, він же 18 вересня 2014 р. близько 22.20 год., повторно, перебуваючи на на вул. Ніжинській, 5 в м. Львові, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов позаду потерпілої ОСОБА_11 , раптово для неї зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 5 грам вартістю 2500 грн. з золотою підвіскою із зображенням Матері Божої, вагою 2 грама і вартістю 1500 грн. та заволодів її ювелірними прикрасами, чим завдав ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 4000 грн., після чого з місця злочину втік.

Крім того, він же 20 вересня 2014 р. близько 10.45 год., повторно, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, знаходячись на території Стрийського парку в м.Львові, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, розірвав туніку потерпілої ОСОБА_12 , та притиснувши останню за шию правою рукою, лівою рукою відкрито викрав, зірвавши з шиї, золотий ланцюжок з підвіскою вартістю 3000 грн., чим завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно скоїв вищезазначені кримінальні правопорушення при вищезазначених обставинах. Цивільні позови потерпілих визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, розмір та підстави цивільного позову, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_7 раніше судимий, характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, стан його здоров`я (токсикоаліментарний гепатит, ерозивна гастродуоденопатія), проживає разом з матір`ю, яка є інвалідом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах санкції статі 186 ч. 2 КК України.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Приймаючи до уваги, що цивільні позови потерпілих у кримінальному провадженні є підставними і визнані обвинуваченим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою у Львівській УВП УДПтС України у Львівській області (№19).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 20.09.2014 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з дня затримання 20.09.2014 р. і до дня набрання вироком законної сили зарахувати до строку покарання із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 4000 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8000 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 4000 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 6000 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1