Справа № 645/428/16-к
Провадження № 1-кп/645/225/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м.Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.04.2013 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ст. 125 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, 27.11.2013 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 24 грудня 2015 року, приблизно о 18 год. 30 хв., знаходячись в квартирі товариша ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу в спальній кімнаті, таємно викрав мобільний телефон чорного кольору марки «OYSTERS Yalta» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 290 гривень, який належить ОСОБА_4 , заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 185 КК України надав суду пояснення аналогічні викладеним вище, зазначивши, що у зазначений в обвинувальному акті день та час, він знаходився у свого знайомого ОСОБА_4 , побачив в спальні мобільний телефон, який таємно викрав.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, цивільних позовів. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений, в тому числі і за скоєння умисного корисливого правопорушення проти власності, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують покарання. Судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого, відшкодування завданих збитків та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, характеристики на обвинуваченого та його вік.
А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати покарання, яке суд вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді позбавлення волі із застосування ст..75,76 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, оскільки ОСОБА_5 був засуджений за попереднім вироком суд до основного покарання у виді штрафу, а при призначенні остаточного покарання штраф складанню з іншими видами покарання не підлягає , то вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.11.2013р. підлягає виконанню самостійно.
Речовий доказ у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України підлягає поверненню законному власнику.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати у справі вартість проведення товарознавчої експертизи №340 від 19.01.2016 року у розмірі 230 гривень 40 копійок суд стягує з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст. 76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.11.2013 року виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №340 від 10.01.2016 року у розмірі 230 гривень 40 копійок.
Речовий доказ мобільний телефон чорного кольору марки «OYSTERS Yalta», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 після набрання вирком законної сили вважати йому повернутими.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: