Справа № 344/6080/16-к
Провадження № 11-сс/779/92/2016
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року задовольнено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню підозрюваним ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_9 03.04.2016 року близько 05.15 год., спільно із ОСОБА_7 знаходились по вул. Тичини, 20 в м. Івано-Франківську, застосувавши психічне насильство, шляхом демонстрації предмету схожого на ніж, незаконно заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» GТ-Е1202», в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку компанії «МТС», МР-3 плеєр марки «Тгаnsсеnd», мобільний телефон марки «Меіzu М2 Міnі», шкіряний гаманець марки «Роrtuреуа», в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. Після вчинення злочину ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину.

Як зазначено в ухвалі, продовжуючи свою протиправну діяльність, 08.04.2016 року близько 11.55 год., ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 знаходились на пішохідній доріжці берега річки «Бистриця-Солотвинська», навпроти магазину «Слов`янка», що по вул. Набережна, 6А в м. Івано-Франківську, застосувавши психічне насильство, шляхом демонстрації предмету схожого на ніж, незаконно заволоділи майном ОСОБА_11 , а саме: грошовими коштами в сумі 380 гривень та обручкою виготовлену із золота, 585 проби, вагою 6,91 грама. Після вчинення злочину ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину.

Крім того, як вказано в ухвалі, 12.04.2016 року близько 02.30 год., ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_7 , знаходились по вул. Юліана Целевича, 4 в м. Івано-Франківську, застосувавши психічне насильство, шляхом демонстрації металевого предмету зовні схожий на пістолет, незаконно заволоділи майном ОСОБА_12 , а саме: грошовими коштами в сумі 1800 грн. та 200 доларів США, що згідно довідки НБУ становить 5114 грн. Після вчинення злочину ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину.

Також зазначається, що 11.05.2016 року, близько 04.00 год., ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_7 знаходились по вул. Набережна ім. В. Стефаника, 32 в м. Івано-Франківську, де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, намагались відкрито викрасти сумку потерпілого ОСОБА_13 , в якій знаходився гаманець марки «Dr. ВOND» та грошові кошти в сумі 1190 грн. Однак, потерпілий ОСОБА_13 почав чинити опір, утримуючи при цьому руками сумку із власним майном не даючи тим самим заволодіти нею та почав кликати на допомогу перехожих. В подальшому потерпілий ОСОБА_13 схопив ОСОБА_7 за верхній одяг та почав утримувати його до приїзду працівників поліції. В свою чергу ОСОБА_9 побачивши, що на допомогу потерпілому рухаються перехожі громадяни, з метою уникнути затримання покинув місце вчинення злочину.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу (далі АС), в якій покликається на незаконність ухвали, оскільки слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, при цьому не врахував, що прокурором та слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, не навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_14 скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, поклавши на підозрюваного необхідні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просять задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який вважає АС адвоката ОСОБА_8 безпідставною, просить залишити її без задволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Покликання захисника ОСОБА_8 в АС на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо його підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказаних вимог закону слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 дотримався.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 11 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 187 КК.

Клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу було вручено підозрюваному 13 травня 2016 року, що підтвреджується його особистим підписом (а.с. 6).

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя у своїй ухвалі вірно вказав, що обгрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується письмовими доказами, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, і які наявні в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання, де потерпілі впізнали ОСОБА_9 та ОСОБА_7 як осіб, які незаконно заволоділи їхнім майном та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, обґрунтовано взяв до уваги обставини інкримінованих противозаконних дій, вагомість доказів та обґрунтованість підозри про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, які відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, прокурором відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення даних злочинів. Крім того, останній після вчинення інкримінованих йому злочинів із місця вчинення злочинів скрився; може незаконно впливати на потерпілих, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_7 , під час заволодіння майном застосував насильство. Окрім того, йому відомі анкетні дані потерпілих, що в комплексі з характером вчинених злочинів, свідчить про наявність вказаного ризику; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні чотирьох епізодів майнових злочинів із застосуванням насильства, офіційно ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходів. Враховуючи суспільну небезпечність злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також вищевказані обставини та дані про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Інший запобіжний захід може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення. Тому, висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є обґрунтованим та вмотивованим. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування. За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_14 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4