ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2016 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова, Борівського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого: 02.03.1998 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 81 ч. 3, ст. 140 ч. 2, ст. 42 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим умовно з випробувальним строком 3 роки; 15.02.1999 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 140 ч. 3, ст. 17, ст. 140 ч. 3, ст. 215-3 ч. 2, ст. 42, ст. 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 26.01.2004 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць; 05.05.2004 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 07.07.2005 р. Боровським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі; 19.04.2006 р. Боровським районним судом Харківської області за ст.186 ч. 2, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 20.12.2013 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі; 12.08.2014 р. ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 23 дні

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, з середньо-спеціальною освітою, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2014 р., приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , впевнившись що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зламу замку гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться у гаражному кооперативі «Авто-Вікторія» за адресою: м. Харків, пров. 2-й Істоменський, 3-А, проникли у приміщення гаражу. Після чого ОСОБА_8 разом ОСОБА_7 викрали з даного гаражу майно, яке належало ОСОБА_6 , а саме: 4 литі автомобільні диски 15 дюймів та автомобільний акумулятор, вартість яких становить 1240 грн. 00 коп.

Крім того, 28.09.2014 приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом зламу замку гаражу № НОМЕР_2 , який знаходиться у гаражному кооперативі «Авто-Вікторія» за адресою: м. Харків, пров. 2-й Істоменський, 3-А, незаконно проникли у приміщення гаражу, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викрали з даного гаражу майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: 2 мобільні акумулятори, 2 коробки з інструментами, коробку з домкратом, вартість яких становить 2420 грн. Після чого, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 незаконно заволоділи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_5 , вартістю 196385 грн. 15 коп., який знаходився у вказаному гаражі № НОМЕР_2 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, і пояснив, що його знайомий на ім`я ОСОБА_11 , запропонував в якості оплати боргу забрати з гаража, який належить його тестю, комплектуючі до автомобіля. З цією метою він подзвонив ОСОБА_8 та попросив допомогти перевезти на автомобілі речі, які обіцяв дати йому ОСОБА_11 . 28.09.2014 р. він разом з ОСОБА_11 прибув до гаражів, і так як ОСОБА_11 загубив ключі від гаражу, то вони за допомогою кусачок, які заздалегідь він взяв у Покліпач, зірвали замок з гаражу, звідки винесли автомобільні диски, акумулятори, коробки з інструментами, і віднесли до сусіднього з гаражами будинку, звідки їх забрав ОСОБА_10 , і відвіз ці речі на свою дачу, про що вони з ним попередньо домовилися. Після чого, ОСОБА_11 запропонував прокататися на автомобілі, який знаходився в цьому гаражі, і який належав, як він пояснив, його тестю. Введений в оману ОСОБА_11 щодо своїх дійсних намірів та щодо дійсних власників майна і автомобіля він погодився на пропозицію ОСОБА_11 . Але, в дорозі ОСОБА_11 розповів йому, що насправді автомобіль не належить його тестю, після чого він, зрозумівши наслідки даних дій, вийшов з машини, висловивши бажання не приймати участі у даному злочині. Через декілька днів він зустрівся з ОСОБА_11 , який запропонував продати автомобіль і організував зустріч з покупцями. Разом з покупцями вони з`їздили в лісопосадку за межі м.Харкова, де був захований автомобіль, і повернулися знову до м.Харкова, де і були затримані співробітниками міліції. Після чого він за вимогою працівників міліції подзвонив ОСОБА_10 і попросив його приїхати для зустрічі, при цьому не повідомив, про те, що був затриманий. По приїзду ОСОБА_10 також був затриманий співробітниками міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину не визнав та пояснив, що ОСОБА_9 попросив його допомогти вивезти на автомобілі речі і тимчасово зберегти на дачі. З цією

метою він зустрівся з ОСОБА_9 в районі вул. Героїв Праці о 24 годині і вони разом проїхали в район гаражів по пров.2-Істоминський в м.Харкові. Після чого ОСОБА_9 кудись пішов, а він довго чекав в своєму автомобілі. Повернувшись, ОСОБА_9 показав, де забрати речі, і він біля під`їзду будинку разом з ОСОБА_9 їх забрав та погрузив в свій автомобіль і відвіз на свою дачу. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_12 і попросив під`їхати в район Олексіївки, де він і був затриманий працівниками міліції. Показав також, що кусачки для металу він давав ОСОБА_12 за декілька днів до цих подій, і ОСОБА_9 повернув їх разом з іншим майном.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується наступними наданими суду стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами:

Показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні підтвердили, що з належних їм гаражів було викрадене майно, яке частково було повернено під час досудового розслідування слідчим. ОСОБА_5 також показав, що був присутнім коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після затримання добровільно показували та розказували де заховали речі та автомобіль, викрадені з гаражів.

Показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в суді показали, що були запрошені в якості понятих при проведенні огляду місця події, і в їх присутності ОСОБА_9 видав ключі від автомобіля VOLKSWAGEN та показав за містом в напрямку м.Белгород лісопосадку, в якій був знайдений даний автомобіль, а ОСОБА_10 показав дорогу до дачі в тому ж напрямку, де були сховані автомобільні диски, акумулятори та інші речі, які, як пояснювали обвинувачені, були викрадені з гаражів в м.Харкові.

Даними протоколу огляду місця події від 28.09.2014 р., згідно яких при огляді гаражу № НОМЕР_2 виявлено пошкодження замку і відсутність належних ОСОБА_5 речей та автомобіля VOLKSWAGEN (а.с.140-142).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого в ході огляду транспортного засобу ВАЗ 2104, який належить ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено кусачки (пассатіжи)(а.с.143-144). При цьому, як пояснили обвинувачені саме цими кусачками був зрізаний замок з гражу, де знаходився автомобіль ОСОБА_15 .

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_7 видав ключі від автомобіля VOLKSWAGEN, та пояснив, що даним автомобілем він незаконно заволодів та намагався продати, і пояснив, що автомобіль знаходиться в лісопосадці за м.Черкаська Лозова, і де саме, він може показати (а.с.147-148).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_7 на місці в лісопосадці приблизно в 5 кілометрах за с.Черкаська Лозова показав де знаходиться автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 (а.с.153-154).

Даними протоколу огляду місця події від 02.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_8 показав на місці, а саме, на земельній ділянці № НОМЕР_4 в контейнері в садовому товаристві «Єталон 2», куди він сховав викрадені речі: дві коробки з домкратом та інструментами, автомобільні диски, акумулятори, які були вилучені в ході огляду (а.с.149-152)

Даними протоколу огляду речей від 02.10.2014 р., згідно яких потерпілий ОСОБА_5 впізнав речі, які були вилучені в садовому товаристві, як речі викрадені з належного йому гаражу № НОМЕР_2 (а.с.155-158).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №323 від 02.10.2014 р., якою визначена вартість речей викрадених з гаражу № НОМЕР_2 становить 2420,00 грн. (а.с.159).

Висновком судово-автотоварознавчої експертизи №1 03А від 10.10.2014 р., якою визначена вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER у розмірі 196 385,15 грн. (а.с.160-165).

Даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 , який добровільно розповів про вчинений злочин та на місці за адресою: пров.Істоминський-2 в м.Харкові показав як разом з ОСОБА_7 за допомогою кусачок, якими вони перекусювали дужки замків проникли до приміщення гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , звідки вчинили крадіжку речей зазначених вище, і угнали автомобіль, ключі від якого знаходилися в гаражі (а.с.175-180).

Даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який добровільно розповів про вчинений злочин та на місці за адресою: пров.Істоминський-2 в м.Харкові показав як разом з ОСОБА_8 за допомогою кусачок, якими вони перекусювали дужки замків, проникли до приміщення гаражів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , звідки вчинили крадіжку речей зазначених вище, і угнали автомобіль, ключі від якого знаходилися в гаражі (а.с.181-188).

Даними протоколу огляду місця події від 28.09.2014 р., згідно яких при огляді гаражу № НОМЕР_1 виявлено пошкодження замку і відсутність належних ОСОБА_6 речей (а.с.189).

Даними протоколу огляду речей від 02.10.2014 р., згідно яких потерпілий ОСОБА_6 впізнав речі, які були вилучені в садовому товаристві, як речі викрадені з належного йому гаражу № НОМЕР_1 (а.с.191-193).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №343 від 02.10.2014 р., якою визначена вартість речей викрадених з гаражу № НОМЕР_1 становить 1240,00 грн.. (а.с.194).

Висновками судово-трасологічних експертиз № 378 від 18.10.2014 р. та №394 від 18.11.2014 р. згідно яких, на дужках навісних замків, вилучених 28.09.2014 р. в ході огляду місця події за адресою: м.Харків, пров.Істоменський-2 з гаражів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 є сліди знаряддя зламу, які могли бути утворені робочими частинами ножиць по металу, вилучених в ході огляду автомобіля ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_5 (а.с.196-206).

Як встановлено в судовому засіданні автомобіль ВАЗ 2104 р.н. НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , вилучені в даному автомобілі ножиці по металу також належать ОСОБА_8 , що підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні.

Показання обвинувачених в тій частині, що вони не вчиняли дані злочини, суд розцінює як лінію захисту обвинувачених і відноситься до неї критично, оскільки, дані показання спростовуються усією сукупністю зазначених вище доказів. Ніяких доказів, якіб спростовували докази сторони обвинувачення суду, не надано. При цьому, суд приймає до уваги той факт, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_8 раніше були засуджені за аналогічні злочини, а саме крадіжку чужого майна, що на думку суду свідчить про те, що обвинувачені мали відповідну підготовку та обізнаність, які потрібні для вчинення крадіжки чужого майна, в тому числі, шляхом проникнення до житла чи іншого приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини, і вчинив нові злочини в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання та проживання характеризується посередньо.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він вважається несудимим в силу ст.. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищезазначені обставини щодо особи винних, і вважає, що покарання обвинуваченим повинно бути назначено у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі. При цьому, керуючись положеннями ст. 70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Та при призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується положеннями ст. 71 КК України і при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вороком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинувачених на відшкодування матеріальної шкоди 1240 грн. як вартість викрадених з гаражу речей, та вартість відновлювальних робіт, в зв`язку з пошкодженням обвинуваченими належному йому автомобіля, яка становить 3271,16 грн. і вартості викрадених з автомобіля запчастин для комп`ютера на суму 850 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1190 ЦК України позов підлягає частковому задоволенню, в частині доведеного, а саме, в частині суми відшкодування вартості викраденого майна на суму 1240 грн., які необхідно стягнути з обвинувачених в солідарному порядку. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як суду не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль потерпілого ОСОБА_6 був пошкоджений обвинуваченими.

Судові витрати по проведенню експертиз суд стягує з обвинувачених відповідно до вимог ст.124-126 КПК України.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через те, що існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працює,не має інших законних джерел доходів, не має стійких соціальних зв`язків, і характеризується як особа схильна до вчинення злочинів. Суд вважає дане клопотання обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на шість років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Московського районного суду м.Харкова від 20.12.2013 р. у вигляді одного місяця позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання шість років та один місяць позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2014 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обрану відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 залишити без змін.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 289 КК України у виді п`яти років та шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на п`ять років та шість місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Обрати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертиз в дохід держави у сумі 2 347 (дві тисячі триста сорок сім) грн. 20 коп. в рівних частках.

Речові докази вважати повернутими законним володільцям.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя