Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1950/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

перевіривши клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про арешт майна,

встановив:
19 липня 2016 року, слідчий Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд із клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 03 червня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000101 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, з приводу того, що 26.09.2014 року ОСОБА_4 , шахрайським шляхом заволодів туристичним комплексом, що в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 200 тисяч доларів США тобто у великих розмірах.

Слідчий просив накласти арешт на вказаний туристичний комплекс.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, що розглядуване клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, а саме.

Згідно вимог ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; - перелік і види майна, що належить арештувати; - документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; - розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із клопотання, слідчий обмежився описом в ньому виключно подій які, на його думку, є зловживанням довірою та передували заволодінню чужим майном. Крім цього слідчий здійснив посиланням на положення ст.170 КПК України, переписавши в цілому норму закону щодо визначення поняття арешту майна та визначення поняття завдання арешту майна.

кону, а не прирівняно до відомостей які зареєстровані в ЄРДР за № 0000101 від 03.06.2016 року.

Разом з тим, клопотання взагалі не містить:

1) підстав для арешту, якими можуть бути фактичні дані, які в сукупності вказують на завдання злочином матеріальної чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість такого заявлення та накладення майнових стягнень чи конфіскації майна за вироком суду;

2)мети арешту, відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України;

3) доказів щодо необхідності арешту, які зумовлюються обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування такого заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того що таке конкретне майно буде приховане чи відчужене

Не зазначивши вказані законодавчо визначені, обґрунтування, слідчий тим самим позбавив слідчого суддю можливості здійснити аналіз мети, підстав та необхідності арешту конкретного майна, а відповідно можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення по поданому клопотанню.

Із ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане та керуючись ст.ст.170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання слідчого СВ Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору для виправлення виявлених і зазначених в ухвалі недоліків.

Встановити строк в 72 (сімдесят дві) години для усунення цих недоліків.

Слідчий суддя ОСОБА_6