1Справа № 335/7336/16-к 1-кс/335/4406/2016
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначав, що 26.02.2016 року співробітниками СУ ГУНП в Запорізькій області, зокрема, слідчим ОСОБА_4 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку співробітниками поліції вилучено, в тому числі, належний ОСОБА_5 мобільний телефон Iphone 6, який остання передала у користування своєму співмешканцю ОСОБА_6 . В порушення вимог чинного КПК України на даний час належне ОСОБА_5 майно, яке було вилучено під час проведеного 26.02.2016 року обшуку не повернуто. При цьому, клопотання про арешт майна органом досудового розслідування не подавалось, питання арешту зазначеного майна не вирішувалось.

10.06.2016 року ОСОБА_5 звернулась до слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області із заявою про повернення належного їй мобільного телефону, проте, зазначену заяву слідчим залишено без уваги, що неправомірно обмежує ОСОБА_5 у розпорядженні належним їй майном.

Посилаючись на вказані обставини адвокат ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 належне останній майно, вилучене під час обшуку 26.02.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон Iphone 6.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, які викладені в ній. Вважає, що оскільки слідчим в ході обшуку було тимчасово вилучено належне ОСОБА_5 майно і слідчий у строк, встановлений КПК України, з клопотанням про накладення арешту на майно не звертався воно повинно бути повернуто особі у якої його було вилучено.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти скарги, просила у задоволенні скарги відмовити. В обґрунтування своїх заперечень слідчий зазначала, що дійсно в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проводився обшук, за результатами якого було вилучено в тому числі і мобільний телефон Iphone 6, який, як було встановлено, перебував у користуванні саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 про що і зазначено у протоколі обшуку. Дозвіл на вилучення мобільного телефону було надано слідчим суддею, а тому він не має статусу тимчасово вилученого майна і не підлягає поверненню. Дійсно, як зазначила слідчий, ОСОБА_5 зверталася із заявою про повернення їй мобільного телефону, проте, в ході допиту вказаної особи не було здобуто доказів, які би свідчили про те, що вилучений мобільний телефон належить їй на праві власності, а не ОСОБА_6 , а тому слідчим і було прийнято рішення, що мобільний телефон не може бути повернуто заявнику.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та документи, які надані слідчим в обґрунтування заперечень проти скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

З наданих слідчому судді документів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 22.02.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2016 року надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, в тому числі і мобільних телефонів.

В ході проведення 26.02.2016 року на підставі ухвали слідчого судді обшуку у зазначеній квартирі, слідчим було вилучено, в тому числі і мобільний телефон Iphone 6. Як зазначено у протоколі обшуку від 26.02.2016 року, який містить підпис ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 добровільно видав свій особистий мобільний телефон Iphone 6, а також телефон дружини ОСОБА_5 Iphone 5, який згодом, за її зверненням, було повернуто заявнику, що підтверджується розпискою від 25.03.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Положення ч. 5 ст. 171 КПК України зобов`язує прокурора або слідчого звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку майна не пізніше 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи те, що за змістом ухвали слідчого судді від 25.02.2016 року, слідчим суддею було прямо надано дозвіл на виявлення та вилучення мобільних телефонів, які належать ОСОБА_6 , то вилучений в ході обшуку мобільний телефон Iphone 6 не є тимчасово вилученим і не зобов`язувало слідчого або прокурора в подальшому звертатися з клопотанням про арешт майна в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України, на яку посилався заявник у своїй скарзі.

З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 щодо неповернення слідчим тимчасово вилученого є такою, що задоволенню не підлягає.

Доводи адвоката ОСОБА_3 щодо належності мобільного телефону Iphone 6 його довірителю ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , не підтверджені належними та допустимими доказами, і більш того, спростовуються змістом протоколу обшуку від 26.02.2016 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 липня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1