Справа № 751/520/13- к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/827/2016
Категорія - ч.3 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 травня 2013 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, інваліда 2 групи, неодруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 травня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі; за ч.1 ст.190 КК України 2 роки обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України - 3 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено 3 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2 946 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за період його роботи на посаді експедитора в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік, з метою нарахування пенсії, шляхом обману, 11 січня 2010 року, надав її до управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

З урахуванням наданої ОСОБА_6 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова була нарахована пенсія і проводилась її виплата в період з 27 жовтня 2009 року по 30 листопада 2010 року, що потягло за собою переплату пенсії ОСОБА_6 та заволодіння ним коштами Пенсійного фонду України, в сумі 7 207, 46 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 26 січня 2010 року Стремоухов, маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії на ім`я матері ОСОБА_9 , за період її роботи в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік на посаді комірника приймальника, з метою проведення останній перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно надав її до управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

В цей же день, ОСОБА_6 з метою проведення перерахунку пенсії своїй матері та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова копію трудової книжки ОСОБА_9 , із завідомо неправдивими записами про її роботу в МПП «Меркурій» на посаді комірника приймальника за період з 1994 по 1998 роки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 жовтня 2010 року, ОСОБА_6 , маючи завідомо підроблену довідку на ім`я ОСОБА_9 , про заробітну плату для обчислення пенсії, за період роботи в МПП «Меркурій» з 1994 р. по 1998 рік, з метою проведення перерахунку пенсії своїй матері ОСОБА_9 та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав її до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

В цей же день, ОСОБА_6 з метою проведення перерахунку пенсії свої матері ОСОБА_9 та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку, видану на ім`я його матері ОСОБА_9 , про суміщення нею в МПП «Меркурій» посад комірника приймальника, в період з 1994 року по 1998 рік.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 листопада 2010 року, ОСОБА_6 , маючи завідомо підроблену довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, за період його роботи в МПП «Меркурій» з 1994 року по 1998 рік, з метою проведення перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав її до управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова.

В цей же день, ОСОБА_6 з метою проведення перерахунку пенсії та збільшення її розміру, шляхом обману, повторно, надав до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку про суміщення ним в МПП «Меркурій», посад експедитора контролера в період з 1994 року по 1998 рік.

В подальшому, з урахуванням довідок наданих ОСОБА_6 , УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова, йому був проведений перерахунок пенсії, збільшений її розмір та проводились виплата в період з 01 лютого 2010 року по 05 липня 2011 року, що потягло за собою переплату пенсії ОСОБА_6 та заволодіння ним коштами Пенсійного фонду України, в сумі 22 982, 50 грн.

Кримінальним правопорушенням завдана шкода Пенсійному фонду України в особі УПФУ в м. Чернігові, згідно проведеної реорганізації в розмірі 30 189, 96 грн.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження, за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч. 2ст. 190 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що довідки, надані ним до УПФУ є дійсними: їх оригінали видані керівником МПП «Меркурій», завірені його підписом та печатками, підписом бухгалтера, суми заробітних плат підтверджені первинними документами, відповідають щомісячним відомостям, наданими до УПФУ за їх вимогою для перерахунку пенсії. Вони надавались додатково керівником МПП «Меркурій» ОСОБА_10 за вимогою УПФУ. Його матір та він дійсно працювали на МПП «Меркурій», що підтверджується наявністю записів в трудових книжках, бухгалтерськими відомостями про одержання заробітної плати, яка нараховувалася в залежності від виробітку. Свідок ОСОБА_11 у своїх поясненнях вказував на те, що він працював на вказаному підприємстві, пам`ятає, що працювали Стремоухови матір і син. Свідок ОСОБА_12 , яка проводила оформлення його пенсії та здійснювала перерахунок пенсії його матері, підтвердила, що в ході досудового розслідування на неї здійснювався психологічний тиск з боку сторони обвинувачення, тому її показання, надані під час судового розгляду справи, відрізняються від попередніх. Свідок пояснювала, що окрім довідок нею були перевірені оригінали документів МПП «Меркурій», накази, відомості про видачу заробітних плат, сальдові відомості, які підтверджували достовірність довідок та вказаних в них розмірів заробітних плат, інші оригінали первинних бухгалтерських документів. Перерахунок здійснювався тільки після ретельної перевірки усіх наданих оригіналів документів. Свідок ОСОБА_13 також підтвердила, що виплата пенсій апелянту та його матері можлива була тільки після наявності та перевірки усіх підтверджуючих документів щодо розмірів нарахування та затверджених розпоряджень. Пояснення свідка ОСОБА_14 стосовно того, що вона ніколи не бачила справи ОСОБА_9 , однак в розпорядженні від 02.06.2010 року стоїть її підпис, при цьому вона заперечувала, що підписувала цей документ, особу, яка його підписувала вказати не змогла, в подальшому свої пояснення побудувала на домислах і припущеннях, які не можуть бути доказами його вини.

Показання інших свідків - працівників УПФУ, які надавали загальні відомості про порядок обчислення та нарахування пенсій, не вказують на вчинення ним кримінальних правопорушень, суд неправомірно вбачає зацікавленість у поясненнях свідків-працівників підприємства, при цьому, не вбачаючи цієї зацікавленості у показаннях свідків працівників УПФУ ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , що на думку апелянта свідчить про упередженість суду, прийняття сторони обвинувачення.

На думку обвинуваченого, судом першої інстанції, під час прийняття рішення, були порушені норми ст. ст. 24, 62 Конституції України, ст. 17 КПК і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та в його діях повністю відсутня об`єктивна і суб`єктивна сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто повністю відсутній склад злочинів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч. 2ст. 190 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, не визнав та пояснив, що довідки про роботу та зарплату йому видавав ОСОБА_10 , також він видавав трудові книжки. Він офіційно працював у ОСОБА_10 , в МПП «Меркурій» на посадах експедитора-контролера по 1999 рік та отримував за дві посади заробітну плату. Разом з ним працювала його мати. ОСОБА_10 , після його звільнення видав йому та його матері довідки про заробітну плату. В переліку необхідних документів для отримання пенсії зазначені були довідки про заробітну плату на двох посадах та відмітку в трудовій книжці матері про те, що вона працювала за сумісництвом на двох посадах МПП «Меркурій». Оскільки він разом з матір`ю не знайшли відповідні довідки, звернулись з даного приводу до ОСОБА_10 , який повторно видав йому та його матері довідки про заробітну плату, але лише на одній посаді. В подальшому він відніс ці довідки до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова, де йому нарахували пенсію, а матері зробили перерахунок і приблизно рік вони її отримували. Коли ОСОБА_9 знайшла довідки про заробітну плату, які були видані їм ОСОБА_10 раніше, він вирішив звернутись до УПФУ та показати інспектору знайдені довідки пояснивши, що це довідки по двох заробітних платах, після чого інспектор попрохала принести первинні документи, які підтверджують ці довідки, написавши їх перелік. На його прохання ОСОБА_10 видав відповідні документи, які він пред`явив інспектору пенсійного фонду і в подальшому він та його мати почали отримувати збільшений розмір пенсії. Додав, що домовленості з ОСОБА_10 про внесення до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії виданих на ім`я ОСОБА_9 та на його ім`я неправдивих даних про заробітну плату у нього не було і бути не могло бо і він і його мати в МПП «Меркурій» працювали офіційно.

Аналогічні пояснення були надані обвинуваченим і в суді апеляційної інстанції.

Однак вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, сам ОСОБА_6 пояснював, що разом з матір`ю працював на центральному ринку м. Чернігова, тоді як МПП „Меркурій знаходилося в Чернігівському районі. Мати обвинуваченого ОСОБА_9 була оформлена приватним підприємцем, здійснювала торгівлю на Чернігівському центральному ринку, де орендувала склад, наймала продавців. ОСОБА_10 платив їй за реалізацію продукції МПП «Меркурій», 10 відсотків від суми реалізованої продукції, що ніяким чином не свідчить про наявність трудових правовідносин.

З протоколів огляду документів про прийняття та звільнення з роботи працівників МПП «Меркурій» вбачається, що серед цих документів відсутні заяви про прийом на роботу звільнення, про надання відпусток Стремоухових, прізвищ яких немає і у відомостях про видачу заробітної плати (т.2 а.п.68-99),

З пенсійних справ Стремоухових, їх заяв про призначення пенсії, було з`ясовано, що в період 07.11.1993 та 27.07. 1998 року, який повинен був відноситися до періоду роботи в МПП «Меркурій», у них зазначено „ не працевлаштований( протокол огляду в т.1 а.п.121-125).

Відповідно до звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та інших надходжень та витрачених коштів Пенсійного фонду за період з 1995 по 1998 МПП «Меркурій» : за період 3 01.01.1995 по 30.04.1997 заробітна плата не нараховувалась, за послідуючі роки нараховувалась в незначному розмірі (а.п.52-91 т.1)

Персоніфікований облік платників податку ведеться з 1998 року. Якщо ОСОБА_9 , згідно із записами в її трудовій книжці була прийнята на роботу комірника-приймальника 22 вересня 1993 року, а звільнена з роботи 15 грудня 1999 року, то за індивідуальними відомостями про застрахованих осіб МПП „Меркурій повинно бути зазначене прізвище ОСОБА_16 , чого в дійсності не має.

Свідок ОСОБА_17 , начальник відділу персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж Управління ПФУ Чернігівського району, в судовому засіданні пояснив, що звіт щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_6 , МПП «Меркурій» не подавав. Дані обставини свідчать про те, що він на даному підприємстві не працював.

Свідок ОСОБА_14 , головний спеціаліст відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду в м. Чернігові, суду показала, що пенсійні справи ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на перевірку їй не передавались і розпорядження вона не підписувала. Ніяких документів ОСОБА_12 по даних пенсійних справах для перевірки їй не приносила, а підписи, що стоять в розпорядженнях, підроблені, як їй відомо, ОСОБА_12 .. В розмові з нею та на очній ставці ОСОБА_12 підтвердила, що розписалася за неї в розпорядженні по перерахунку пенсії, перевірку довідок про зарплату Стремоухових не проводила, ОСОБА_6 лише неодноразово обіцяв принести їй відомості про нарахування заробітної плати, але так і не приніс.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що у відділі обліку надходження платежів УПФУ в Чернігівському районі, де вона працює, наявні дані що МПП «Меркурій» з 1994 по квітень 1997 року звітувало з нульовими показниками заробітної плати, а з травня 1997 року по грудень 1998 року маються дані про нараховану незначну зарплату та відповідні внески.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що офіційно працював в МПП «Меркурій» на посаді експедитора, але щоб працював ОСОБА_6 на даному підприємстві він не пам`ятає. На його вимогу ОСОБА_10 надавав довідку про заробітну плату для оформлення субсидії. Додав, що напередодні йому телефонували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з проханням надати в судовому засіданні відомості щодо роботи ОСОБА_6 в МПП «Меркурій».

Свідок ОСОБА_12 , яка працювала спеціалістом по призначенню пенсій та робила нарахування пенсії ОСОБА_6 та перерахування пенсії його матері ОСОБА_9 на підставі довідок про заробітну плату, первинних документів не перевіряла. В оригіналах пенсійних справ Стремоухових за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 відсутні первинні документи підприємства, які давали б законні підстави для нарахування та перерахунку пенсій, про що свідчать ксерокопії, зроблені з цих справ (том. 1 а.с.126-180).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в 1993 році він заснував МПП «Меркурій», де працювали ОСОБА_9 на умовах кладовщика та прийомщика одночасно та ОСОБА_6 . Після звільнення працівників з підприємства він видав їм перші довідки про їх заробітну плату для обчислення пенсії, а на прохання ОСОБА_6 в 2009 році повторно видав відповідні довідки, де вказана була менша сума заробітної плати, згідно наявних в нього відомостей та інших документів, які він пізніше надав ОСОБА_19 для пред`явлення на вимогу в пенсійний фонд. Заяви в пенсійний фонд про відкликання довідок про зарплату Стремоухових, через те, що вони не відповідають дійсності, написав під тиском начальника фонду.

По показаннях свідка ОСОБА_10 у довідках про розмір зарплати Стремоухових прізвища бухгалтера він не зазначав, що воно було дописане іншою зацікавленою особою. Згідно почеркознавчої експертизи № 1269-1280/12-24 від 21 червня 2012 року встановлено, що в довідках від 25.01.2010 року № 15, виданих на імя ОСОБА_9 та від 11.01.2010 року на імя ОСОБА_6 про заробітну плату для обчислення пенсії рукописні записи виконані не ОСОБА_10 , не ОСОБА_9 , не ОСОБА_20 , а іншою особою.

При цьому встановлено, що підписи в графі «головний бухгалтер» виконані однією особою від імені ОСОБА_21 в обох довідках. Рукописний запис «Пустовойт» в графі «керівник» в довідках про заробітну плату для обчислення пенсії без дати та реєстраційного номеру, що видані на імя Стремоухових, виконані ОСОБА_22 , інші рукописні записи, крім цього, виконані іншою особою.

Отже, з урахуванням обставин видачі довідок про розмір заробітної плати, коли обвинувачений та його мати не були прийняті на роботу, не мали робочого місця на підприємстві та не одержували заробітної плати, а фактично брали у підприємства на реалізацію продукцію, одержуючи відсоток від продажу, що довідки видавала особа, яка не мала на це права і незаконно зберігала у себе печатку та штамп ліквідованого підприємства, зазначила у довідці відомості, які не відповідали дійсності, з дописаним підписом від імені головного бухгалтера, невстановленою особою, обвинувачений ОСОБА_6 знав, що документи, які він надавав до пенсійного фонду для перерахунку пенсії є підробленими, а одержання пенсії у збільшеному розмірі неправомірним.

Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях в повній мірі підтверджується наведеним вище доказами, показанням свідків, дослідженими під час судового засідання, а також довідками про заробітну плату, довідками про роботу за сумісництвом, протоколом огляду предметів від 12.03.2010 року та від 17.04.2012 року, а також вироком Чернігівського районного суду від 15 лютого 2013 року, згідно якого ОСОБА_10 засуджено за ч.2 ст.358 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. ОСОБА_10 визнано винним в тому, що він, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не працювали в МПП «Меркурій» на посадах відповідно експедитора та комірника-приймальника та не отримували на вищевказаному підприємстві заробітної плати, з метою заволодіння коштами пенсійного фонду України, підробив на їх ім`я довідки про заробітну плату для обчислення пенсій, внісши завідомо неправдиві дані про їх заробітну плату за період роботи з 1994 по 1998 роки в МПП «Меркурій», ( в т.ч. і за роботу за сумісництвом) та в подальшому передав ОСОБА_23 для використання за призначенням. Під час судового засідання по даній кримінальній справі ОСОБА_10 пояснював, що заробітна плата Стремоухових не показувалась, а трудові відносини з ними оформлялись тільки заявою та договором про матеріальну відповідальність, трудовий договір зі ОСОБА_16 не укладався. (т.4 а.с.158-164).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що не встановлені достатні докази для доведення його винуватості в суді є необґрунтованими. Відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких даних про прийняття на роботу Стремоухових, виплату заробітної плати та її розміру підтверджує вину ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст.358 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в заволодінні коштами Пенсійного фонду України, вчиненими шляхом обману, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України. Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в заволодінні коштами Пенсійного фонду України, вчиненими шляхом обману, повторно, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України. За сукупністю скоєного дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, відповідно до ст..439 КПК України, вказівки суду, який переглянув справу в касаційному порядкує обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді. Як вбачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2016 року висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених злочинів не заперечувався і ухвала апеляційного суду скасована з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер та ступінь вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на момент винесення є законним і обґрунтованим та підлягає залишенню без змін.

В суді апеляційної інстанції обвинуваченим надано посвідчення інваліда другої групи, яка призначена безстроково, а тому відповідно до ч.3 ст.61 КК України до нього не може бути застосоване покарання у вигляді обмеження волі. Однак оскільки апеляційна скарга на посилення покарання прокурором не подавалась, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості призначити реальне покарання у вигляді штрафу.

Разом з тим, відповідно до п.4 ст.74 КК, особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

Відповідно до п.5 ст.74 КК особа звільняється від покарання та його відбування на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки та п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості .

За санкцією ч.1 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), названі злочини відносяться до категорії невеликої тяжкості. З часу їх вчинення до дня апеляційного розгляду минуло більше 3 років,

За санкцією ч.2 ст.190 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року) даний злочини відносяться до категорії середньої тяжкості. З часу його вчинення до дня апеляційного розгляду минуло більше 5 років

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінального покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі п.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного кримінального покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2,3 ч.1 ст.49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4