Справа № 227/2141/12
Провадження №4/227/60/12
П О С Т А Н О В А

про відмову у відкритті провадження

15.06.2012 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Слободонюк М.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міжрайпрокурора від 17 січня 2011 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2012 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міжрайпрокурора старшого радника юстиції ОСОБА_2 від 17 січня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно службових осіб відділу Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 236-7 КПК України скарга на постанову про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з достатнім обґрунтуванням порушення прав та інтересів відповідної особи. Якщо обґрунтування порушення прав та інтересів особи визнано судом недостатнім, суддя приймає рішення про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги.

Зі змісту поданої скарги та долучених до неї матеріалів вбачається, що оскаржуваною постановою від 17.01.2011 року порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, відносно службових осіб відділу Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області, а не щодо конкретної особи - ОСОБА_1

В якості обґрунтування порушення цією постановою законних прав та інтересів скаржника ОСОБА_1 вказує на те, що він є керівником територіального органу Держкомзему і порушення кримінальної справи щодо посадових осіб дискредитує цей орган державної влади, відтак зачіпає його права та інтереси як керівника.

Однак, викладені вище доводи, на переконання суду, є недостатніми для оскарження ОСОБА_1 постанови про порушення кримінальної справи.

За загальним правилом передбаченим у ч. 1 ст. 236-7 КПК України оскарженню в судовому порядку належить постанова про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину.

Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року № 6 Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справивирішуючи питання про те, чи стосується інтересів особи порушена за фактом вчинення злочину кримінальна справа, суддя в кожному конкретному випадку має зясувати, в чому саме таке порушення інтересів полягало і які саме законні права та охоронювані інтереси особи було порушено.

Дійсно, згідно з п. 7 Положення про Відділ Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 08.01.2010р. № 7 (далі Положення) Відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держкомзему. В той же час службовими особами відділу є заступники начальника, старший державний інспектор району, керівники самостійних підрозділів та інші особи.

Проте, в матеріалах скарги відсутні дані про те, що ОСОБА_1 як начальник відділу відноситься чи відносився до кола службових осіб, відносно яких постановою Хмільницького міжрайпрокурора ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу, а також того, що вказана постанова стосується саме законних прав та інтересів ОСОБА_1

Пунктом 8 Положення передбачено, що начальник відділу здійснює керівництво діяльністю відділу і несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань. Проте, начальник відділу не відповідає за протиправні діяння службових осіб, так як відповідальність в цьому разі носить індивідуальний характер. А тому права та інтереси таких осіб при винесені постанови про порушення кримінальної справи не варто ототожнювати з інтересами державного органу в цілому, який представляє ОСОБА_1 як його керівник. Отже твердження скаржника, що порушення кримінальної справи тягне за собою негативні наслідки для посадових осіб Відділу у формі дискредитації органу державної влади носить субєктивний характер та не підтверджено жодним аргументом.

Не можна залишити поза увагою і той факт, що при перевірці законності постанови про порушення кримінальної справи, суд вправі прийняти рішення лише відносно тієї особи, інтересів якої стосується скарга ( п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 року № 6). В оскаржуваній постанові про порушення кримінальної справи від 17.01.2011 року жодним чином не згадується про начальника відділу Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області ОСОБА_1, а тому прийняття рішення відносно цієї особи в даному випадку є неможливим.

Таким чином ОСОБА_1 не привів у скарзі належного та достатнього для відкриття провадження у справі обґрунтування того, що порушення кримінальної справи відносно службових осіб відділу Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України стосується його прав та законних інтересів як начальника відділу, а тим більше порушує їх і тягне для нього негативні наслідки.

Виходячи з вищезазначеного, обставин, з якими закон пов'язує реалізацію права особи на оскарження постанови про порушення кримінальної справи судом не знайдено та скаржником в достатній мірі не обґрунтовано, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити, що не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду з аналогічною скаргою після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 236-7 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міжрайпрокурора старшого радника юстиції ОСОБА_2 від 17 січня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно службових осіб відділу Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Слободонюк М.В.