Справа № 464/4081/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/717/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого- судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Стрия Львівської області, на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2016 року,-
з участю прокурора - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 та в.о. голови спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .
Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати й задоволити подання про його умовно-дострокове звільнення.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог засуджений покликається на те, що у 2014 році він відбував покарання у Львівській виправній колонії, де навчався у професійно-технічному училищі. У 2015 році був працевлаштованим на виробничій зоні «СТО», де отримав дві подяки. За період відбування покарання з 2013 року по 2016 рік мав одне стягнення, однак на даний час режим утримання не порушує та на конфлікти не йде.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого, в тому числі під час всього строку відбування покарання.
Згідно з наданою адміністрацією Львівської виправної колонії УДПтСУ у Львівській області (№48) характеристикою (а.с.п.4), засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово раніше судимий, востаннє 30.05.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 березня 2016 року згідно з ч.5 ст.72 КК України зараховано в термін 2 місяці 27 днів перебування під вартою.
До Львівської виправної колонії № 48 прибув 17.07.2013 року. Перебуваючи в установі вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував 1 раз, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці правами начальника установи заохочувався 2 рази.
На даний час відбуває покарання у дільниці соціальної реабілітації, де працевлаштований на посаді робітника за доглядом будівель та споруд, з оплатою праці. Бере участь у реалізації диференційованого виховного впливу на засуджених, а саме «Фізкультура і спорт», «Знайте свої права і обов`язки», залучався до професійно-технічного навчання, де здобув професію «Електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування».
Ураховуючи вищенаведені дані, які характеризують особу-засудженого, в тому числі те, що він неодноразово судимий, раніше умовно-достроково звільнявся з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив умисний злочин, згідно з довідкою в особовій справі (а.с.п.5) один раз до нього застосовувалося дисциплінарне стягнення за порушення розпорядку дня та двічі заохочувався, а також враховуючи те, що сам процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним й послідовним, на думку колегії суддів, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
На переконання колегії суддів, засудженим не надано суду переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт його працевлаштування на посаді робітника за доглядом будівель та споруд, в даному випадку не може свідчити в повній мірі про сумлінне ставлення останнього до праці. З огляду на це, доводи апеляційної скарги засудженого є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Львівської виправної колонії №48 та в.о. голови спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4