Провадження № 1-кс/331/1599/2016
331/2618/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на незаконне утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі,
В С Т А Н О В И В :
29.03.2016 року до слідчого судді надійшла скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на незаконне утримання обвинуваченого в Запорізькому слідчому ізоляторі.
Доводи скарги захисник обґрунтував тим, що його підзахисний ОСОБА_3 незаконно утримується під вартою з тих підстав, що 21.03.2016 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області винесено ухвалу, якою частково задоволено подання Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 України направлено для розгляду по суті Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Також зазначеною ухвалою від 21.03.2016 року колегією суддів за клопотанням прокурора вирішено питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 29.04.2016 року. Вказує, що відповідно до вимог чинного КПК України, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питань, пов`язаних із застосуванням чи зміною заходів забезпечення кримінального провадження, окрім як в межах апеляційного провадження за скаргою на вирок чи ухвалу суду першої інстанції. Також під час вирішення Апеляційним судом Запорізької області у питанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 ОСОБА_3 взагалі був відсутній , його не було повідомлено про відповідне судове засідання, а також не було повідомлено і його захисника. Крім того, приймаючи рішення про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, Апеляційний суд Запорізької області у своєму рішенні не зазначив підстави для прийняття такого рішення., а також не вказав , якими нормами керувався при прийняті відповідного рішення. Востаннє рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 приймалось компетентним у вирішенні зазначеного питання судом 24.02.2016 року ( строком на 30 днів), то на теперішній час відсутнє законне судове рішення, яке було б підставою перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, тобто на теперішній час останній продовжує утримуватись в СІЗО № 10 м. Запоріжжя незаконно. Просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з- під варти у зв`язку із перевищенням граничного строку тримання останнього під вартою та відсутність законного судового рішення про продовження строків дії зазначеного запобіжного заходу.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали скаргу.
Начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень Запорізького СІЗО ОСОБА_5 надав слідчому судді для огляду ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2016 року відповідно до якої ОСОБА_3 перебуває під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши доводи, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь- яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що а межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу , якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається , що Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 лютого 2016 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на тридцять днів 24.03.2016 року включно.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2016 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено до 29.04.2016 року.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_3 з під варти відсутні, доказів того, що Ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2016 року визнана незаконною - слідчому судді не надано, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.. 206 КПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на незаконне утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі - відмовити
Слідчий суддя : ОСОБА_1