Провадження № 1-кс/638/2958/16
У ХВ А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
12 вересня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
За участю прокурора ОСОБА_2
За участю секретаря ОСОБА_3
За участю представників заявника
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого та цивільного позивача,
Уповноважений представник заявника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності №5362-К-О від 20.01.2016 року, 06.09.2016 року звернувся до суду зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого та цивільного позивача. Просить суд з урахуванням доповнення до скарги від 07.09.2016 року скасувати рішення прокурора від 23.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання та ухвалити рішення, яким зобов`язати прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 , змінити місце зберігання речових доказів (арештованого майна) а саме: грошових коштів в сумі 46 240 доларів СПІА та 3300 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень, що були предметом злочинного посягання та були вилучені у ході слідства, передавши їх для подальшого безоплатного зберігання потерпілій стороні КБ ПРИВАТБАНК, а саме - до сховища каси перерахунку Харківського головного регіонального управління ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м.Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16, матеріально-відповідальній особі Банку та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 114 від 19.11.2012 року, з метою їх належного зберігання та забезпечення поданого цивільного позову. Кошти будуть зберігатись у сховищі каси перерахунку цінним пакетом на без балансовому рахунку 9703.
ч.3 ст. 187 та ч.1 ст.263 КК України , 28.07.2016 року заочно- ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 та ч.1 ст.263 КК України.
21.07.2016 року в ході проведення огляду вказаного інкасаторського автомобілю було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 3 300 доларів США.
22.07.2016 року ухвалою слідчого судці Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на вказані грошові кошти накладено арешт, а в подальшому їх визнано речовими доказами.
26.07.2016року в ході проведення огляду за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 46 240 доларів США. 31 100 російських рублів та 3 500 гривень.
28.07.2016року ухвалою слідчого судці Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на вказані грошові кошти накладено арешт, а в подальшому їх визнано речовими доказами.
22.08.2016 року представником потерпілого та цивільного позивача ПАТ КБ ТІРИВАТБАНК на адресу прокурора подано клопотання в порядку ст. 56 КПК України про зміну місця зберігання речових доказів (арештованих грошових коштів), з проханням передати їх для подальшого зберігання потерпілій стороні- ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.
05.09.2016 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК. отримано постанову прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 від 23.08.2016 року про відмову в задоволенні вказаного клопотання. Вважає заявник, що вказана постанова прийнята з грубим порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства, до уваги не було прийнято доводи потерпілої сторони.
На переконання потерпілої сторони, подальше зберігання речових доказів (арештованого майна), а саме: грошових коштів в сумі 46 240 доларів США та 3300 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень в даному кримінальному провадженні за місцем проведення досудового слідства не є виправданим та доцільним.
28.07.2016 року ухвалою слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду на вказані вилучені грошові кошти накладено арешт у даному кримінальному провадженні, а в подальшому визнано речовими доказами.
Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст. 100 КПК України , речовий доказ, який був наданий сторонікримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидшеповернутий володільцю.
Згідно з узагальненими матеріалами судової практики від 17.03.2010 року , а саме в частині "Порушення порядку обліку, оформлення, зберігання речових доказів та їх направлення органами досудового слідства до суду зазначено, що слід визнати правильною практику при проведенні досудового слідства, коли у справах про протиправне заволодіння чужим майном після проведення всіх необхідних слідчих дій грошові кошти передають на зберігання їхвласникам, тобто потерпілим, а суд при винесенні вироку відповідним рішенням залишає їх потерпілим.
Прокурор військової прокуратури в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Вважає, що постанова прокурора від 23.08.2016 року законна, обґрунтована та не підлягає скасуванню.
Заслухавши доводи учасників процесу, суд дійшов наступного.
ч.3 ст. 187 та ч.1 ст.263 КК України , 28.07.2016 року заочно- ОСОБА_9 за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 та ч.1 ст.263 КК України.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню. Постановою прокурора від 05.08.2016 року представниками потерпілої сторони визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5
26.07.2017В ходів досудового слідства було проведено огляд за місцем тимчасового мешкання одного з підозрюваних- ОСОБА_8 та виявлено , та вилучено грошові кошти в сумі 46 240 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень.
28.07.2017року ухвалою слідчого судці Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на вказані вище грошові кошти накладено арешт, а в подальшому їх визнано речовими доказами.
Після чого вказані грошові кошти було передано на зберігання до філії АТ "УКРЕКСІМБАНК".
22.08.2016 року представником потерпілої сторони до слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону подано клопотання в порядку ст.. 56 КПК України про зміну місця зберігання арештованого майна з проханням змінити місце зберігання арештованого майна- грошових коштів в сумі 46 240 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень, що були предметом злочинного посягання, передавши їх для подальшого зберігання потерпілій стороні, з метою їх належного збереження та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Рішення ґрунтується на тому, що відповідно до положень ч. 2 ст. 100 КПК України, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19 листопада 2012 року, речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104, Генеральною прокуратурою України укладено договір на зберігання речових доказів у вигляді готівки з Філією АТ «УКРБКСІМБАНК».

Представник потерпілої сторони не погодився з прийнятим рішення та звернувся зі скаргою до суду.

Положеннямст.303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодекс, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування -потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником ;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки -особами, до яких можуть застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій -особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зі змістуст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Доводи скарги заявник обґрунтовує тим, що потерпілим по вказаному вище кримінальному провадженню є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"- тобто банківська установа, яка має можливість забезпечити належне зберігання грошових коштів у вигляді готівки. Відтак, наявні законні підстави для зміни місця зберігання арештованого майна, яке передано на зберігання до АТ "УКРЕКСІМБАНК". Тобто прокурором безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання.
Вивчивши доводи скарги, враховуючи наведене, суд вважає, що з метою сприяння виконанню рішення суду без затримок та уникнення шкоди для будь-якої зі сторін кримінального провадження, зміна місця зберігання арештованого майна - грошових коштів в сумі 46 240 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень, що були предметом злочинного посягання, шляхом передачи їх для подальшого зберігання потерпілій стороні, з метою їх належного збереження та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, є доцільною та такою , що не суперечить нормам кримінально-процесуального законодавства України.

Враховуючи викладені, доходжу висновку, що скарга законна, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Роз"яснити потерпілій стороні про відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт , передбачену ст.. 388 КК України. Передане на відповідальне зберігання майно- грошові кошти, не можуть бути розтрачені, відчужені до вирішення питання по суті по зазначеному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,306,307 КПК України,

У Х В А Л И В :
Скаргу Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК на рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілого та цивільного позивача- задовольнити.

Скасувати постанову прокурора від 23.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання.

Зобов`язати прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 змінити місце зберігання речових доказів (арештованого майна) а саме: грошових коштів в сумі 46 240 доларів СПІА та 3300 доларів США, 31 100 російських рублів та 3 500 гривень, що були предметом злочинного посягання по кримінальному провадженню № 0002193 від 27.07.2016 року за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 та ч.1 ст.263 КК України, та були вилучені в ході слідства, передавши їх для подальшого безоплатного зберігання потерпілій стороні КБ ПРИВАТБАНК, а саме - до сховища каси перерахунку Харківського головного регіонального управління ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м.Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16, матеріально-відповідальній особі Банку з метою їх належного зберігання та забезпечення поданого цивільного позову. Кошти зберігати у сховищі каси перерахунку цінним пакетом на без балансовому рахунку 9703.

Роз"яснити матеріально- відповідальній особі про відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт , передбачену ст.. 388 КК України, відібравши відповідну розписку. Передане на відповідальне зберігання майно- грошові кошти, не можуть бути розтрачені, відчужені до вирішення питання по суті по зазначеному кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1