Справа № 175/1891/16-к
Провадження № 1-кп/175/83/16

Вирок

Іменем України

05 серпня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000325 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого слюсарем Дніпропетровського тепловозоремонтного заводу, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

На початку лютого 2016 року, точна дата органом досудового розслідування невстановлена, ОСОБА_9 поскаржилась своєму неповнолітньому сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на спричинення їй тілесних ушкоджень співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до якого у ОСОБА_11 на ґрунті помсти раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6

04 лютого 2016 року ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, запропонував малознайомим йому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проїхати до місця проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 та за допомогою заподіяння йому фізичних страждань, протиправно перевезти його на транспортному засобі за межі м. Дніпропетровська, на що останні погодились.

06 лютого 2016 року, точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_12 вступив у злочинну змову з раніше незнайомим йому ОСОБА_13 , який погодився підшукати транспортний засіб і надати його за першою вимогою.

11 лютого 2016 року близько 18.00 години ОСОБА_14 і ОСОБА_15 зустрілися з ОСОБА_16 у торгівельному центрі «Гранд Плаза» по вул. Карла Маркса, 67 у м. Дніпропетровськ, куди близько 19.00 години під`їхав ОСОБА_17 на автомобілі «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 кольору бронзова перлина під керуванням ОСОБА_18 , після чого вони вступили у попередню змову на вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 , та розподілили між собою ролі у вчиненні злочину.

В цей же день близько 19.30 години ОСОБА_14 і ОСОБА_15 разом із вказаними особами прибули до місця проживання ОСОБА_6 , де почали його чекати, а коли останній близько 20.00 години вийшов з під`їзду, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , підійшовши до нього, запропонували пройти до салону автомобіля, пояснивши, що особи, які знаходяться в салоні зазначеного автомобіля, бажають поговорити з ним відносно його протиправної поведінки по відношенню до ОСОБА_9 .

ОСОБА_19 погодився та підійшов до автомобіля, але відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, сідати до салону категорично відмовився, після чого ОСОБА_14 , знаходячись за спиною потерпілого ліворуч умисно наніс останньому правою рукою, стиснутою в кулак, один удар по голові в ділянку лівого вуха. Далі він, ОСОБА_15 і ОСОБА_12 умисно нанесли не менше двадцяти ударів руками, стиснутими в кулак, і не менше двадцяти ударів ногами, взутими у взуття, по голові, обличчю та корпусу потерпілого, у тому числі один удар ззаду по голові в ділянку потилиці, від якого останній впав на землю і втратив свідомість.

В цей час ОСОБА_17 і ОСОБА_20 спостерігали з автомобіля за діями ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_11 та чекали, коли ОСОБА_6 помістять до салону зазначеного автомобіля для подальшого протиправного перевезення до цвинтаря на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Після цього ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_12 спільно затягли ОСОБА_6 до салону автомобіля та розмістили його на підлозі між передніми та задніми сидіннями, й своїми ногами придавили його до підлоги, при цьому ОСОБА_12 , сидячи на задньому пасажирському сидінні автомобіля над головою потерпілого, завдавав останньому удари ногами по голові.

Далі, ОСОБА_20 , являючись водієм автомобіля «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом зі співучасниками злочину перемістив потерпілого проти його волі на цвинтар, розташований на території Новоолександрівської сільської ради, при цьому під час руху ОСОБА_20 умисно привів спинку (перемістив верхню частину) свого водійського сидіння у максимально розкладений стан, чим придавив потерпілого до підлоги та обмежив його рухи.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 і ОСОБА_17 у групі з вказаними особами близько 21.40 години прибули на цвинтар, де ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_12 спільно витягли ОСОБА_6 з автомобіля та насильно утримували при спробах втечі й порятунку від їх протиправних насильницьких дій.

В цей час ОСОБА_12 умисно наніс потерпілому по голові та тулубу не менше десяти ударів руками, стиснутими в кулак, та ногами, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_14 і ОСОБА_15 умисно нанесли йому не менше двох ударів ногами у верхню частину корпусу.

Під час цих подій ОСОБА_20 , знаходячись за кермом автомобіля, здійснив маневр розвороту у напрямку м. Дніпропетровська з метою найшвидшого зникнення з місця злочину, і після того, як до салону автомобіля повернулись ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_12 разом з ними та ОСОБА_23 , який перебував у автомобілі, з місця вчинення злочину зникли, залишивши ОСОБА_6 у безпорадному стані на території цвинтаря.

Внаслідок противоправних дій ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 потерпілому ОСОБА_26 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, забою м`яких тканин голови, параорбітальних гематом з обох боків, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_15 і ОСОБА_14 свою провину визнали повністю і пояснили, що 11.02.2016 року за обставин, зазначених у обвинувальному акті, вони разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_23 і ОСОБА_27 незаконно позбавили волі ОСОБА_6 , якому спричинили тілесні ушкодження. У скоєному злочині щиросердно каються, принесли вибачення потерпілому, цивільний позов якого визнали у повному обсязі.

Їх провина у вчиненні зазначеного судом діяння підтверджується показаннями у суді потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 11.02.2016 року у вечірній час обвинувачені разом з ОСОБА_16 поблизу будинку № 27 по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську застосували фізичну силу і без свідомості помістили до салону автомобіля, на якому разом з ОСОБА_23 і ОСОБА_27 перевезли на цвинтар у с. Новоолександрівка, де знову втрьох побили і залишивши на цвинтарі, поїхали у невідомому напрямку. Своїми діями обвинувачені спричинили йому тілесні ушкодження, з якими він знаходився на лікуванні. Просить стягнути з ОСОБА_21 3600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а з ОСОБА_22 4000 грн. моральної та 2000 грн. матеріальної шкоди, обравши їм покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується доказами, дослідженими за клопотанням прокурора і згодою сторін у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту обставин інкримінованого їм діяння і добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ними, і їх умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням

потерпілому фізичних страждань.

При визначенні виду й міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу обвинувачених:

- ОСОБА_15 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- ОСОБА_14 , - раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, але в силу ст.89 КК України вважається не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, зі слів - фактично працює, проживає з мамою, яка є інвалідом 2 групи у зв`язку з онкологічною хворобою, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують їх покарання, суд визнає

щиросердне каяття та активне сприяння у розкритті злочину, а відносно ОСОБА_21 також і часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50,65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , їх ставлення до наслідків вчиненого злочину, а також позиції потерпілого, який просив не позбавляти їх свободи, суд вважає можливим призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення на його користь матеріальної та моральної шкоди, визнаний обвинуваченими, підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, оскільки діями ОСОБА_22 і ОСОБА_21 потерпілому завдана така шкода і не відшкодована на момент ухвалення вироку.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 880,40 грн., що підтверджується довідкою Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України (т.1,а.п.243).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року шести місяців іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 (ІПН невідомий) 4000 грн. (чотири тисячі гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди і 2000 грн. (дві тисячі гривень) матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 (ІПН невідомий) 3600 грн. (три тисячі шістсот гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином).

У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) і ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) по 440,20 грн. з кожного на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ в Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 1/8.3/639 від 07.04.2016 року).

Куртку зимову чорного кольору, джинси блакитного кольору і светр білого кольору зі смугами сірого кольору, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого СВ Дніпропетровського ВП ОСОБА_28 від 12 лютого 2016 року по квитанції № 00000248, - після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 , а при відмові отримати їх знищити як такі, що не представляють матеріальної цінності.

Куртку чорного кольору, штани чорного кольору з шкіряним ременем і чоботи чоловічі чорного кольору, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого СВ Дніпропетровського ВП ОСОБА_28 від 12 лютого 2016 року по квитанції № 00000247, - після набрання вироком законної сили повернути законному представнику ОСОБА_9 , а при відмові отримати їх знищити як такі, що не представляють матеріальної цінності.

Мобільний телефон «Нокіа» на 2 сім-картки: IMEI-1 НОМЕР_4 , IMEI-2 НОМЕР_5 і дві сім-картки до нього, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , - залишити в її розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Мобільний телефон «Нокіа С2-00» білого кольору IMEI-1 НОМЕР_6 , IMEI-2 НОМЕР_7 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити в його розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Автомобіль «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 кольору бронзова перлина, який знаходиться на зберігання на території Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути у розпорядження власника цього транспортного засобу чи особи, яка на відповідній правовій основі користується ним.

Мобільний телефон «Prestigio» чорного кольору IMEI-1 НОМЕР_8 , IMEI-2 НОМЕР_9 і дві сім-картки до нього, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити в його розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Мобільний телефон «Нокіа 1800» чорного кольору IMEI НОМЕР_10 і сім-картка до нього, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити в його розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Інші речові докази, які зберігаються у камері схову речових доказів Дніпропетровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по квитанції № 00000246, - після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не представляють матеріальної цінності.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1