АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/866/16 Справа № 203/2692/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 р. про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК

строком на 60 діб, тобто до 12 вересня 2016 р. -

встановила:
Відповідно до матерілів провадження 10 жовтня 2015 р. приблизно о 7 год. Рудницький, знаходячись на пл. Петровського, буд. 5 в м. Дніпропетровську в смітнику знайшов схожий на пристрій для пострілу типу пістолет та придбав його без передбаченого законом порядку, після чого, поклав до себе в куртку та став носити без відповідного дозоволу.

В цей же день приблизно о 10 год. 50 хвил. Рудницький, знаходячись біля буд. 13 «А» по вул. Набережна ім. Леніна в м. Дніпропетровську, тобто в громадському місці вживав алкогольні напої, про що співробітники міліції склали протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 ч. 1 КупАП. Під час складання протоколу було встановлено, що ОСОБА_10 має при собі заборонені предмети, а саме пістолет моделі «BLOW М.06» калібру 9 мм, який віднесено до категорії вогнепальної зброї.

Дані про скоєний ОСОБА_10 злочин 11 жовтня 2015 р. внесено в ЄРДР з правовою кваліфікацією, передбаченою ст. 263 ч. 1 КК.

26 жовтня 2015 р. Рудницькому повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК.

27 жовтня 2015 р. складено обвинувальний акт у зв*язку із вчиненням ОСОБА_10 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК. Останній в судове засідання не з*являвся, тому обвинувальний акт повернуто прокурору, а 7 червня 2016 р. останнього оголошено в розшук.

12 липня 2016 р. Рудницького затримано, про що складено відповідний протокол, а 13 липня 2016 р. суддею застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Приймаючи таке рішення, суддя послався на тяжкість скоєного правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, на обгрунтованість підозри, на наявність ризику переховуватись від органу слідства та суду, а також вчинити інший злочин, відсутність місця роботи, захворювань, якіб перешкоджали знаходитись в умовах СІ, тому вважав за доцільне застосувати запобіжний захід саме, пов*язаний з триманням під вартою

Захисник не згоден з рішенням слідчого судді. В апеляції просить його скасувати, та застосувати у відношенні ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов*язання.

В обгрунтування своїх доводів послався на те, що підозрюваний не заперечував, що скоїв злочин при обставинах, на які посилається орган слідства.

Стверджує, що слідчим не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Не враховано, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання та реєстрацію, не судимий, страждає на туберкульоз та потребує відповідного лікування. Наявних доказів про те, що перебував в розшуку, суду не надано.

Вважає, що сукупність вказаних даних дозволяло суду застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід не пов*язаний з триманням під вартою.

Заслухав суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали свої доводи, прокурора про законність судового рішення, колегія суддів, дослідивши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.

Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині. Посилання слідчого судді про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, колегія находить такими, які мають місце, оскільки ОСОБА_10 у зв*язку з тяжкістю злочину і передбаченого за нього покарання у вигляді тривалого позбавлення волі - до 7 років, відсутність місця роботи, стійких соціальних зв`язків може переховуватися від органів слідства і суду. Знаходячись на волі може скоїти інший злочин.

Сукупність ризиків і обставини, на які послався слідчий суддя свідчать про неможливість в застосуванні менш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання також ризику скоєння ОСОБА_10 іншого злочину.

Таким чином, дані, на які послався суддя, приводять колегію до висновку про те, що його рішення про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді його тримання під вартою було прийнято з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Підстав для зміни судового рішення і обрання менш суворого запобіжного заходу, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляцію захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 р., якою задоволено клопотання слідчого та застосовано у відношенні ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4