Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9893/16-к
Провадження №1-кс/523/1194/16
У Х В А Л А

про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
15.07.2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, не судимого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживавшого до затримання об 11 годині 00 хвилин 15 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

15 липня 2016 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Суворовського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 шляхом обливання обличчя, тулубу та одягу останнього невстановленою речовиною та її підпалу відкритим полум`ям, що було вчинено під час конфлікту з потерпілим близько 17 години 25 хвилин 10 лютого 2015 року біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 .

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачаються факти внесення 11 лютого 2015 року відомостей про цей злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України, затримання ОСОБА_6 за ухвалою слідчого судді об 11 годині 00 хвилин 15 липня 2016 року та повідомлення тому о 13 годині 00 хвилин цієї ж доби відповідної підозри.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий послалися на тяжкість вчиненого діяння, дані про особу підозрюваного, який не має утриманців, місця працевлаштування, після вчинення вміненого йому діяння збіг з місця події, з 12 по 15 липня 2016 року перебував у розшуку, а також про існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, впливу на потерпілого і свідків, знищення чи спотворення речей чи документів, що мають доказове значення в провадженні, а також продовження злочинної діяльності.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, аналогічні пояснення слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 , будучи не судимою особо, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується, зокрема, отриманими в судовому засіданні частково визнавальними показаннями підозрюваного про ініціювання конфлікту з потерпілим, під час якого намагався проникнути до його житла, з метою визволення утримуваної в квартирі колишньої подруги, а також протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 в якому той показує про добровільний характер перебування дівчини в квартирі та прямо вказує на підозрюваного як на особу, що здійснила підпал дверей та його обличчя і одягу.

При цьому підозрюваний безпосередньо в даному судовому засіданні дав показання про особу, із зазначенням її конкретних анкетних даних, яка під час розглядуваної судом події була присутньою разом з ним та вчинила ці злочинні дії.

Позиція ж ОСОБА_6 щодо часткового визнання своєї вини є формою захисту та не може бути витлумачена проти останнього, поки не буде спростована сукупністю належних та допустимих обвинувальних доказів.

Окрім того, підозрюваний про себе показав, що є офіційно працевлаштованою особою за трудовою угодою в якості техніка «Похоронного дома «АНУБИС» та не може підтвердити це документально лише у зв`язку з несподіваним його затриманням декілька годин тому. Також ОСОБА_6 показав, що останні два місяці фактично проживав на сусідній вулиці від місця своєї реєстрації, жодним чином не переховувався, про необхідність прибуття до слідчого обізнаним не був.

Доводи ж прокурора про низькі соціальні зв`язки підозрюваного не є переконливими.

Оцінюючи можливі ризики ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, продовження злочинної діяльності чи перешкоджання досудовому розслідуванні у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

З часу вчинення вміненого ОСОБА_6 діяння пройшов 1 рік і 5 місяців (!) і прокурором не доведено, що ОСОБА_6 з цього часу вчинив будь-які інші протиправні дії, а тому довід про можливість продовження ним злочинної діяльності є виключно голослівним.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження всі речі, які б мали значення для його розслідування, вилучено, а також отримано висновок судово-медичної експертизи.

Доводи прокурора про можливі ризики неправомірного впливу на потерпілого чи свідків є лише припущеннями, при цьому основні обвинувальні докази в провадженні процесуально зафіксовано, потерпілий та свідки допитані з попередженнями про кримінальну відповідальність за дачу завідомо-неправдивих показань.

Довготривале ж зволікання слідчих та прокурорів у завершенні досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, при якому основні слідчі дії було проведено лише в червні-липні цього року, є лише підтвердженням бездіяльності сторони обвинувачення, яка не може враховуватися проти підозрюваного.

Навпаки ж, відсутність протягом 1 року і 5 місяців жодного доведеного факту можливого неправомірного впливу ОСОБА_6 на потерпілого і свідків, місце проживання чи роботи яких йому було відомо, слід розцінити як доказ належної довготривалої процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, відповідно до змісту додатково наданих прокурором поштових квитанцій про відправлення ОСОБА_6 неконкретизованої рекомендованої кореспонденції фактична потреба у слідчого в явці підозрюваного виникла лише 1 липня 2016 року і при цьому відомості про належне її отримання ОСОБА_6 чи причини можливого не отримання, як і те, що це була саме повістка про виклик, будь-яким доказом не доведено.

За таких обставин слід визнати, що довготривала бездіяльність слідчого та прокурора, а також не доведення в даному судовому засіданні факту дотримання порядку вручення судової повістки ОСОБА_6 , який до 15 липня 2016 року взагалі не знав про свій процесуальний статус підозрюваного, унеможливлює довід прокурора про нібито умисне переховування ОСОБА_6 від слідства та викликає сумнів в обґрунтованості існування ризику подальшого ухилення.

З врахуванням сукупності викладених висновків та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, для забезпечення подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку ув`язнення підозрюваного слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178,181,199,202 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживавшого до затримання об 11 годині 00 хвилин 15 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 12 вересня 2016 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_8 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні, не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду, а також прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду для участі в проведенні процесуальних дій.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.

Виконання ухвали доручити Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1