АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 653/3289/15-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/212/16 крапівіна о.п.
категорія: ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
24 лютого 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 21.08.2000 за ст. ст. 141 ч. 3, 140 ч. 2, 94, 42 КК України (1960 року) на 14 років позбавлення волі; 2) за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.07.2014 за ст. 125 ч. 1 КК України на 100 годин громадських робіт; 3) за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 18.12.2014 за ст. 389 ч. 2 КК України на 3 місяці арешту; 4) за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.09.2015 за ст. 125 ч. 1 КК України на 150 годин громадських робіт, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року,
Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 4, 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.09.2015, яким він засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України на 150 годин громадських робіт, виходячи із співвідношення: 1 дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт, визначено остаточне покарання у виді 4 років 18 днів обмеження волі.
У строк відбування покарання зарахований строк перебування обвинуваченого під вартою в період з 30.09.2015 по 10.12.2015, що дорівнює 142 дням обмеження волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасований.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_7 , 05.09.2015 року о 13.00 годині, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на території двору будинку АДРЕСА_2 в ході раптового конфлікту на грунті особистих неприязних стосунків зі своїм рідним братом ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс кулаком лівої руки декілька ударів в нижню щелепу ОСОБА_9 , від отриманих ударів останній впав на землю і втратив свідомість, а ОСОБА_7 продовжив наносити йому тілесні ушкодження ногами по тулубу, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5, 8-9 ребер справа, 3-4-5-6-7-8-9 ребер зліва, які супроводжуються великою підшкірною емфіземою, масивною крововтратою, тяжким травматичним шоком, чисельні крововиливи тулуба виникли від дії тупих предметів, викликали небезпечний для життя стан, тому за цією ознакою тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, струс головного мозку, крововиливи лівої вушної раковини, лівої щоки, вік правого ока, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У апеляційній скарзі заступник прокурора області посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд, правильно встановивши підстави для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у резолютивній частині вироку безпідставно вказав про приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком суду від 28.09.2015, тобто визначив принцип призначення покарання за правилами ст. 71 КК України. Окрім того, ухвалюючи вирок суд першої інстанції, призначив ОСОБА_7 за вчинений 05.09.2015 злочин покарання у виді 4 років обмеження волі, вказав про часткове приєднання невідбутого покарання за вироком суду від 28.09.2015 та визначив на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді 4 років 18 днів обмеження волі. Таким чином, фактично повністю приєднав покарання за попереднім вироком. У зв`язку з чим просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити. У резолютивній частині вироку уточнити принцип призначення покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України зазначивши, що на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.09.2015, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 4 років 10 днів обмеження волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області з підстав зазначених у ній, вислухавши прокурора у дебатах, яка залишилася на попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується зібраними по справі доказами, які не оспорюються апелянтом в апеляційній скарзі.

Судом дії обвинуваченого за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, кваліфіковані правильно.

Статтею 70 частиною 1 КК України, передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне та додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими у частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте, як зазначено в резолютивній частині оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.09.2015, яким він засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України на 150 годин громадських робіт та остаточно визначено покарання у виді 4 років 18 днів обмеження волі, у зв`язку з чим судом ОСОБА_7 фактично призначено покарання за правилами ст. 71 КК України, тобто неправильно застосовано принцип призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком вказаною статтею не передбачено.

Окрім того, з аналізу положень закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. 70 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 „Про практику призначення судами кримінального покарання, вбачається, що при частковому складанні покарань загальний його розмір не може бути більшим за сукупний розмір покарань, призначених за знову вчинений злочин та покарання за попереднім вироком.

Однак судом першої інстанції зазначені вимоги закону України про кримінальну відповідальність дотримані не були, оскільки як убачається із матеріалів кримінального провадження 28.09.2015 ОСОБА_7 засуджено за вироком Генічеського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 150 годин громадських робіт.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт. Отже, 150 годин громадських робіт співвідноситься 18 дням обмеження волі.

Ухвалюючи новий вирок суд першої інстанції, призначив ОСОБА_7 за вчинений 05.09.2015 злочин покарання у виді 4 років обмеження волі, вказав про часткове приєднання невідбутого покарання за вироком суду від 28.09.2015 та визначив на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання у виді 4 років 18 днів обмеження волі. Таким чином, суд фактично повністю приєднав покарання за попереднім вироком.

Отже суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вирок суду підлягає зміні.

В порядку ст. 404 КПК України підлягає скасуванню і ухвала Генічеського районного суду Херсонської області від 04 січня 2016 року про виправлення описки у вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 , оскільки вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, які мають технічний характер.

При винесенні ухвали від 04 січня 2016 року, суд змінив зміст вироку та необґрунтовано застосував норму кримінального закону, яка не підлягала застосуванню, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Уточнити в резолютивній частині вироку принцип призначення покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України зазначивши, що на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 28.09.2015, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 4 років 10 днів обмеження волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

В порядку ст. 404 КПК України ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 04 січня 2016 року про виправлення описки у вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2