Справа № 211/1604/15-к
Провадження № 1-в/211/9/16
У Х В А Л А
іменем України
20 травня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
представника КВІ ОСОБА_4
у відсутність:
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для подальшого відбування покарання відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Начальник Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області (далі - КВІ) звернулася із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 серпня 2012 року згідно ст. 76 ч. 1 п. 2,3,4 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ;
- повідомляти КВІ про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
25 вересня 2012 року засудженого ОСОБА_5 постановлено на облік в органи КВІ Довгинцівського району за місцем попереднього мешкання та роз`яснено умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки за ухилення від відбування покарання. Однак засуджений перестав з`являтися для реєстрації до КВІ з 04.02.2013 р., зі слів матері засудженого виїхав в січні 2013 року у невідомому напрямі. 11.11.2014 р. з Довгинцівського РВ надійшло повідомлення про причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, останній перебував у розшуку. 20 березня 2015 року ОСОБА_5 було доставлено до КВІ та від засудженого відібрано письмове пояснення, поважності причин відповідно до змісту якого не встановлено, документів, які б підтверджували поважність не явки на реєстрацію засуджений не надав.

Вищевикладене свідчить про покладені ухилення від відбування покарання, не бажання засудженого стати на шлях виправлення, тому подальше здійснення контролю за поведінкою засудженого не є можливим, оскільки покладені на нього судом обов`язки ОСОБА_5 не виконує: систематично не з`являється на реєстрацію до КВІ та змінив місце мешкання без відома КВІ.
В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_4 подання підтримала.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання КВІ задоволенню не підлягає оскільки не встановлено місце перебування засудженого та причин його неявки.
Заслухавши думку представника КВІ, прокурора, дослідивши подання та матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 червня 2012 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Волинської області, ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. На обліку в КВІ ОСОБА_5 перебуває з 20.09.2012 року, ухвалою апеляційного суду Волинської області згідно ст. 76 п. 2,3,4 КК України на нього покладено обов`язки, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ;
- повідомляти КВІ про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
25 вересня 2012 року засудженого ОСОБА_5 постановлено на облік в органи КВІ Довгинцівського району за місцем попереднього мешкання та роз`яснено умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки за ухилення від відбування покарання. Однак засуджений перестав з`являтися для реєстрації до КВІ з 04.02.2013 р., зі слів матері засудженого виїхав в січні 2013 року у невідомому напрямі. 11.11.2014 р. з Довгинцівського РВ надійшло повідомлення про причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, останній перебував у розшуку. 20 березня 2015 року ОСОБА_5 було доставлено до КВІ та від засудженого відібрано письмове пояснення, поважності причин відповідно до змісту якого не встановлено, документів, які б підтверджували поважність не явки на реєстрацію засуджений не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Більш того, суд має привести відповідні мотиви і підстави висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що вирішення цього питання на користь особи, що звернулась з поданням, у відсутність засудженої, повідомити яку належним чином про розгляд справи суд позбавлений можливості через відсутність відомостей про місце проживання або перебування, є таким, що не ґрунтується на законі, оскільки за таких умов залишаться недослідженими обставини, зясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Вирішення питання про направлення засудженого в місця позбавлення волі в його відсутність порушує його право на захист. До того ж закінчився іспитовий строк призначений за вироком суду .
На підставі викладеного, керуючись п. 8 ст. 537, ст.ст. 539, 392, 393. 395 КПК України, ч.2 ст. 78 КК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 - відмовити повністю.

На постанову на протязі 7 днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1