Справа № 286/2172/16-к
У Х В А Л А
11 серпня 2016 року м. Овруч
Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить накласти арешт на майно, а саме: водонапірну помпу на базі автомобільного двигуна марки «Мерседес» на основі колісного причепу, рукави пожежні 13 штук, алюмінієві тички в кількості 13 штук, 5 сачків, акумуляторну батарею, ліхтар та автомобілі марки «УАЗ-3303» д/з НОМЕР_1 та марки УАЗ д/з НОМЕР_2 , які виявлені на місці кримінального правопорушення та належать особам, які організували та скоїли кримінальне правопорушення, мотивуючи тим, що 9 серпня 2016 року, на околиці села Дуби Овруцького району, в лісовому масиві кварталу № 32 Словечанського лісництва ДП «Словечанський лісгосп АПК», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ще ряд невстановлених осіб в порушення природоохоронного законодавства намагалися вчинити дії, пов`язані з добуванням корисних копалин - бурштину.
Згідно повідомлення було встановлено, що в лісовому масиві 32 кварталу Словечанського лісництва в ніч з 8 на 9 серпня 2016 року здійснювалася протиправна діяльність, пов`язана з незаконним добування корисних копалин - сирцю бурштину.
Відповідно до проведення огляду місця події вказані особи-правопорушники прибули на місце події на автомобілі марки «УАЗ-3303» д/з НОМЕР_1 та автомобілі марки «УАЗ» д/з НОМЕР_2 , на яких перевозили водонапірну помпу з обладнанням, призначеним для добування бурштину та прибули самі особи-правопорушники.
На місці події було виявлено та вилучено водонапірну помпу на базі автомобільного двигуна «Мерседес» на основі колісного причепу до авто, автомобіль марки «УАЗ-3303» д/з НОМЕР_1 , автомобіль марки «УАЗ» д/з НОМЕР_2 , алюмінієві тички в кількості 13 шт., рукави пожежні в кількості 13 шт., 5 сачків, акумуляторну батарею, ліхтар.
Досудове слідство встановило, що водонапірна помпа на базі автомобільного двигуна «Мерседес» на основі колісного причепу з вищевказаним обладнанням до неї використовувалися під час протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним добування сирцю бурштину, що підтверджує наявність в лісовому масиві заповнених водою лунок в поверхневому шарі землі, хоча особи-правопорушники з місця події зникли при прибутті працівників поліції. Адже виявлена техніка (автомобілі, помпа з обладнанням) були на місцевості, де безпосередньо раніше відбувалося добування корисних копалин, на місці зафіксовано обстановку, підтверджуючу протиправну діяльність, а саме використання техніки й обладнання, а також виявлення наслідків, характерних для добування природної копалини загальнодержавного значення - бурштину. Виявлені на місці автомобілі, техніка та обладнання слугують для вчинення протиправної діяльності, є засобами скоєння кримінального правопорушення й зберігають на собі сліди кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, вилучене майно є знаряддям вчиненого злочину доказом замаху на незаконний видобуток корисних копалин та підлягають арешту відповідно до ст. 170 КПК України. Метою доцільності вказаного арешту майна є забезпечення кримінального провадження, унеможливлення знищення, пошкодження, іншим чином розпорядження майном, а також вчинення в подальшому аналогічних злочинів.
В судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Заявлене клопотання підтримав. Просить його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні також просить клопотання задовольнити.
Заслухавши думку прокурора та дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив наступне.
При накладенні арешту повинні враховуватись одночасно його мета і підстави (ст.170 КПК України) та інші передбачені законом обставини (ст.173 КПК України).
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
В ст. 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, передбачених ст.173 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Копія протоколу огляду місця події від 09.08.2016 свідчить про вилучення під час огляду водонапірної помпи на базі автомобільного двигуна марки «Мерседес» на основі колісного причепу, рукавів пожежних 13 штук, алюмінієвих тичок в кількості 13 штук, 5 сачків, акумуляторної батареї, ліхтаря та автомобілів марки «УАЗ-3303» д/з НОМЕР_1 та марки УАЗ д/з НОМЕР_2 . Власники зазначеного майна на даний час не встановлені.
Аналізуючи правові відносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, слідчий суддя приходить до переконання, що наявні достатні підстави вважати, що майно, щодо якого ставиться питання про арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно про доведеність слідчим і прокурором необхідності такого арешту та задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: водонапірну помпу на базі автомобільного двигуна марки «Мерседес» на основі колісного причепу, рукави пожежні 13 штук, алюмінієві тички в кількості 13 штук, 5 сачків, акумуляторну батарею, ліхтар та автомобілі марки «УАЗ-3303» д/з НОМЕР_1 та марки УАЗ д/з НОМЕР_2 , які виявлені на місці кримінального правопорушення та належать особам, які організували та скоїли кримінальне правопорушення.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя

ОСОБА_1