Справа № 426/1155/16-к
Провадження № 11-сс/782/95/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря : ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

заявника : ОСОБА_6

слідчого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_8 від 16 березня 2016 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на неправомірні дії слідчого Сватівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_7 відмовлено, -
В С Т А Н О В И Л А:
Заявник ОСОБА_6 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000596 від 24.06.2015 року по ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України за актом розголошення даних, просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого провести досудове розслідування по даному кримінальному провадженню у відповідності до діючого законодавства та зобов`язати слідчого провести досудове розслідування у відповідності до діючого законодавства України.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що він не згоден з висновками слідчого у постанові про закриття кримінального провадження, оскільки з постанови вбачається, що суб`єктам владних повноважень можна розголошувати дані всіх документів /свідоцтво про шлюб та народження, паспорт громадянина, технічний паспорт та інші/, так як вони видані суб`єктами владних повноважень. Крім того, вказує на те, що слідчим допущена неповнота досудового слідства.
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя вказав, що постанова слідчого Сватівського відділу поліції Головного управління ОСОБА_7 від 16 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 24 липня 2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, є законною, обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог КПК України.
Конфіденційною інформацією закон визнає відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Зміст такої інформації складають відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження), розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і не має публічного характеру.
Тому, відомості про Державний акт на право приватної власності на землю, який виданий ОСОБА_6 , не є конфіденційною інформацією та не заборонені до оприлюднення.
Крім того, відомості про вищезазначений Державний акт викладені в рішенні Сватівського районного суду Луганської області від 14.03.2014 року, яке розміщене в Державному реєстрі судових рішень та перебуває у вільному та загальному доступі, де зазначено серія, номер та дата видачі Державного акту. що
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Ухвалити нове рішення, в якому відмінити постанову слідчого Сватівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_7 від 16.02.2016 року про закриття кримінального провадження №0000596 від 24.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення згідно ч.1 ст.182 КК України.
Зобов`язати слідчого провести досудове слідство, по вищевказаному кримінальному провадженню, згідно з діючим законодавством України.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження і ухвала слідчого судді не відповідають вимогам чинного законодавства, відсутні доводи, які обґрунтовують прийняте рішення.

З висновками слідчого судді викладеними у визначеній судовій ухвалі від 16.03.2016 року він не згоден, так як його висновки не відповідають вимогам діючого законодавства України, а саме:
В ч.1 ст. 303 Цивільного Кодексу України вказано, що особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали та інше) фізичної особи є її власністю.
В ч.2 ст.303Цивільного Кодексу України вказано, що ознайомлення з особистими паперами, їх використання, зокрема шляхом опублікування, допускаються лише за згодою фізичної особи якій вони належать.
В п.2 ч.2 ст. 302 Цивільного Кодексу України вказано, що фізична особа, яка поширює інформацію отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело.
Ці норми закону України, на його думку, не були прийняті до уваги слідчим поліції та слідчим суддею.
Йому належить Державний акт серія І-ЛГ № 088274 виданий Верхньодуванською сільською радою, але слідчий суддя посилається на Державний реєстр судових рішень, який перебуває у вільному доступі, де зазначено серія, номер та дата видачі Державного акту ЯЕ № 889772 від 01.07.2009 року, який визнаний судом недійсним та скасованим.
Таким чином, на його думку, слідчий не повно встановив обставини справи згідно його заяви, так як ним не приймалися міри для встановлення джерела інформації, не встановив осіб, тобто хто ж являється суб`єктом правопорушення, та у відношенні кого не вбачає склад злочину. Все це свідчить про не повноту слідства.
Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України повинна бути встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, але слідчим в результативній частині не вказано що є відсутність в діянні.
Таким чином, слідчий особисто констатує, що ним проведено слідство не повно.
Однак, на його думку, слідчий суддя не звернув на це ніякої уваги та прийняв незаконне рішення.
Крім того, вказує, що слідчий суддя в резолютивній частині ухвали, не вказав у зв'язку з чим він відмовив в задоволені скарги.
Таким чином вважає, що слідство проведено неповно, висновки слідчого судді поверхневі та суперечать обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, заявника, якій підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді від 16.03.2016 року скасувати, ухвалити свою ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 16.02.2016 року та матеріали кримінального провадження направити прокурору Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, пояснення слідчого, яка вважала постанову про закриття кримінального провадження такою, яка відповідає вимогам ст.284 КПК України, дослідивши матеріали скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши слово в судових дебатах учасникам судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 16 березня 2016 року предметом розгляду в суді першої інстанції була постанова від 16 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000596.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника.
Зі змісту витягу із ЄРДР слідує, що 24 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 внесені відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 про те, що в газеті «Голос громади» посадовими особами Сватівської міської ради розголошені його конфіденційні дані майнового характеру, а саме: відомості державного акту на право власності на землю, його номер, серія, ким та коли виданий, на яких підставах отриманий. Попередня правова кваліфікація визначена за ч.1 ст.182 КК України.
16 лютого 2016 року слідчим СВ Сватівським ВП ГУ НП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження№0000596 (а.с.1-2 кр.пр.).
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст. 91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обставини, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, слідчим встановлені поверхнево і неповно.
Постанова слідчого, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.
Однак, із змісту постанови видно, що вона не вмотивована, не з`ясовані обставини на які посилається в своїй скарзі заявник і не відомо вирішення питання про витребування копії рішення суду про справі заявника/ а.с. 1-2, 44 кр.п./
Так, як вбачається із заяви ОСОБА_6 він конкретно вказував посадових осіб відносно яких просив відкрити кримінальне провадження та притягнути до кримінальної відповідальності, однак слідчим не з`ясовано чи мало місце порушення посадовими особами встановлених законодавством вимог ч.1 ст. 182 КК України, також, слідчий посилається на копію рішення, яка є в Державному реєстр судових рішень, разом з тим не звернув увагу на те, що в цій копії відсутні посилання на конкретні прізвища осіб /а.с. 6, 46-47/
А тому, висновок слідчого про закриття кримінального провадження колегія суддів вважає передчасним, оскільки при здійсненні досудового розслідування слідчим допущена неповнота з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина постанови слідчого від 16 лютого 2016 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України можливе лише за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення та лише відносно певної особи, що слідчим сформульовано не було.
Враховуючи викладене, ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого від16.02.2016 року про закриття кримінального провадження, не можна вважати законною та обґрунтованою.
За таких підстав ухвала слідчого судді від 16 березня 2016 року підлягає скасуванню і колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу заявника, а постанову слідчого СВ Сватівського ВП ГУ НП в Луганської області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 16 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження №0000 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити Сватівського ВП ГУ НП в Луганської області для проведення досудового слідства.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_8 від 16 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на неправомірні дії слідчого Сватівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_7 скасувати.
Постанову слідчого СВ Сватівського ВП ГУ НП в Луганської області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 16 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження №0000596 скасувати, а матеріали кримінального провадження направити Сватівському ВП ГУ НП в Луганської області для проведення досудового слідства.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :
_______________ _______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3