Справа №705/4380/16-к
1-в/705/1712/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи УВК-129 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Умані клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 24 лютого 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про застосування амністії,

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про застосування відносно неї акту амністії, посилаючись на те, що вона була засуджена Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Не погоджуючись із вказаним вироком, звернулася до апеляційної інстанції, але апеляційним судом м. Києва вищевказаний вирок залишено без змін. Разом з тим, цією ж ухвалою, у відповідності до внесених змін до ч. 5 ст. 72 КК України, їй було зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два, в строк відбування покарання, а саме з 06.05.2014 року по 11.03.2016 року включно. 19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році», зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06 травня 2014 року.

Зазначає, що злочин, за яким її засуджено, завершено у 2007 році, таким чином вищевказаний ЗУ «Про амністію у 2014 році» поширюється на злочин, за вчинення якого її засуджено. На час її звернення до суду невідбута частина покарання становить 1 день 6 місяців 11 днів. Враховуючи, що згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» невідбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, підлягає скороченню на половину.

Просить суд застосувати до неї ст.ст. 6, 14 Закону України «про амністію у 2014 році» та скоротити їй наполовину невідбуту частину покарання.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання та просить суд застосувати відносно неї акт амністії у відповідності до ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що обов`язковою умовою застосування ст.ст. 2-6 Закону України «Про амністію у 2014 році» є відбування покарання на час вступу вироку в законну силу. ОСОБА_5 була засуджена 24 лютого 2015 року за ч. 4 ст. 190 КК України, тобто за скоєння особливо тяжкого злочину. Затримана була 06 травня 2014 року, а вищевказаний Закон набрав законної сили 19.04.2014 року. Також зазначив, що при розгляді апеляційної скарги, апеляційним судом м. Києва 21.03.2016 року у задоволенні цього ж клопотання засудженій було відмовлено. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, вислухавши засуджену, прокурора та вивчивши письмові матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що ОСОБА_5 засуджена 24 лютого 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна крім житла. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме з 06.05.2014 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2016 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 06.05.2014 року по 11.03.2016 року включно. У цій же ухвалі зазначено, що клопотання обвинуваченої в частині застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2014 році» не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_5 не є суб`єктом застосування цього Закону.

У статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» зазначено: «скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону».

Згідно ст. 11 цього Закону особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про амністію в 2014 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

На думку суду, до засудженої ОСОБА_5 неможливо застосувати акт амністію, а тому у задоволенні її клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 11, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року № 1185-VІІ, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 72, 74, 86 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1