АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3347/16-к Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/790/1350/16 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника виправної колонії ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові провадження № 11-кп/790/1350/16 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою залишено без задоволення подання адміністрації Олексіївської виправної колонії УДПС України в Харківській області №25 про умовно дострокове звільнення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилівка Харківського району Харківської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , -
засудженого вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На обґрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на те, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 кілька разів порушував вимоги режиму відбування покарання. У останній характеристиці, складеній 18.02.2016 року начальником відділення СПС ОСОБА_9 зазначені негативні риси ОСОБА_8 , а саме, що останній за характером буркотливий та злопам`ятний. Згідно наявних у матеріалах особової справи рапорту та подання начальника відділення ОСОБА_9 від 20.01.2016 року та 15.02.2016 року про застосування до засудженого ОСОБА_8 заходу заохочення за сумлінну поведінку та активну участь у ремонтних роботах з благоустрою відділення, у вказані дні постановами начальника установи засуджений ОСОБА_8 був заохочений подяками. На підтвердження виконання вказаних робіт у матеріалах справи наявні акти від 17.01.2016 року та 12.02.2016 року, складені трьома працівниками установи, якими останні засвідчили, що засуджений ОСОБА_8 виконував ремонтні роботи у відділенні СПС № 8, а саме зачистка фасадів у коридорі під лакування, а також вікон. При цьому, матеріали щодо того, коли вказаний засуджений виконав ці роботи, у зв`язку з чим їх виконував, яким інвентарем, хто надав вказівку їх виконувати, який обсяг цих робіт, а також інші документи, у особовій справі відсутні, до суду їх надано не було.

В той же час, відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , а також табелю 105/к-14, засуджений ОСОБА_8 за період відбуття покарання праце використовувався у бригадах 82, 123, однак у 2013 році не працював, у 2014 році працював лише у грудні, у 2015 році: у січні працював 11 днів, у лютому 12 днів, у березні та квітні 2015 року не працював, у період з травня по серпень 2015 року працював, однак у липні та серпні норму виробітку не виконував, у вересні знову не працював, як і у грудні 2015 року. У січні 2016 року засуджений знову був працевлаштований. Таким чином, всі вказані заохочення викликають сумніви, у повному обсязі не підтверджені та були застосовані до засудженого безпосередньо перед розглядом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення на комісії установи, якою при вирішенні цього питання не враховано вказану вище інформацію за весь період відбуття покарання засудженим, а також його порушення під час відбування покарання, інші негативні характеристики, остання з яких складена за півроку до розгляду матеріалів на останній комісії, а окрім цього, ще і на те, що ОСОБА_8 засуджений та відбуває покарання за корисливий злочин.

Заохочення за нібито «сумлінну поведінку і ставлення до праці» при виконанні робіт на відділенні, оголошені ОСОБА_8 безпосередньо перед розглядом комісією питання про умовно-дострокове звільнення останнього із установи є вкрай сумнівним з причин вказаних

вище. Окрім цього, залучення ОСОБА_8 до робіт з благоустрою установи при виконанні робіт на відділенні це є прямим обов`язком кожного засудженого згідно вимог ч. 5 ст. 118 КВК України. Заохочення ОСОБА_8 , мають формальний характер, у них не зазначено в чому саме полягала сумлінна поведінка і ставлення до праці засудженого, відсутні матеріали, які б об`єктивно це підтверджували. У зв`язку з цим, до уваги ці заохочення не можуть бути взяті. Навпаки, за час перебування в місцях позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 грубо порушувались встановлені правила внутрішнього розпорядку, за що він притягувався до суворої дисциплінарної відповідальності. Вказані факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування ним покарання не проявляв того ступеню сумлінної поведінки, яка б могла довести його виправлення. Також встановлено, що раніше ОСОБА_8 неодноразово судимий та відбуває покарання за вчинення умисних злочинів, неодноразово вчиняв рецидивні злочини.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та звільнити його умовно-достроково, посилаючись на те, що за час відбування покарання він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не порушував режим відбування покарання, весь час залучався до праці, стягнення погашені, підтримує тісні зв`язки з родиною.

Заслухавши доповідача, вислухавши представника виправної колонії про задоволення апеляційної скарги, вислухавши прокурора про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України подання адміністрації Олексіївської виправної колонії УДПС України в Харківській області №25 про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, враховуючи вимоги ст. 81 КК України відмовив у задоволенні подання, тому що у судовому засіданні не здобуто переконливих доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання не проявляв того ступеню сумлінної поведінки, яка б могла довести його виправлення. Окрім того, ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі які він скоював при застосуванні до нього ст. 75 КК України або ст. 81 КК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання адміністрації Олексіївської виправної колонії УДПС України в Харківській області №25 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення, а засудженим, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя
Судді