Справа № 127/5037/16-к
Провадження №11-кп/772/604/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі :
Головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2016 року, про повернення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання, заявнику,

в с т а н о в и в:

Як убачається з матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув"язнення ,з розрахунком один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі за вироком Дніпропетровського обласного суду відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом, строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

Вказане клопотання мотивоване тим, що на думку засудженого,йому необхідно перерахувати строк невідбутої частини покарання, в зв`язку з внесенням змін до Кримінального кодексу України.

Ухвалою Вінницького міського суду від 15.03.2016 року клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання, повернуто заявнику, в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 засуджений до довічного позбавлення волі, а тому до нього не застосовуються правила, закріплені в ст.72 КК України, щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2016 року про повернення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання, заявнику, як незаконної.Застосувати до нього Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року, зарахувавши в строк період перебування в СІЗО з 05.10.1995 року по 26.07.2000 року.

Прокурор у судове засідання не з"явився з невідомих причин. Про час, день і місце був повідомлений завчасно і належним чином.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_7 ,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Зокрема, 24.12.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року №838-VIII.

Враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок оскільки це пов`язано з необхідністю вирішення питання про звільнення від покарання чи його пом`якшення.

Відповідне роз`яснення про застосування вищезазначеного Закону міститься в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 року.

Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.07.1996 року за ст. 93 "а", "г", ст. 142 ч. 3, ст. 140 ч. 3, ст. 142 ч. 3, ст. 42 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі та відбуває у Вінницькій установі виконання покарань № 1, яка розташована в м. Вінниці по вул. Брацлавській, 2 .

Засуджений звернувся з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Приймаючи рішення за клопотанням засудженого, суд не врахував вказаних вище вимог кримінального процесуального закону та безпідставно повернув клопотання заявнику.

Згідно ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.

Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст. 72 ч.5 КК України, на який посилається суд, носить лише рекомендаційний характер.

Разом з тим, ст. 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.

Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.

Крім того,Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

З огляду нанаведенне вище, апеляційний суд приходить до висновку ,що місцевий суд помилково дійшов висновку , про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 ст. 72 ч.5 КК України,
На час набрання чинності Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року призначене вироком покарання ОСОБА_7 не відбуте .
Щодо доводів апеляційної скарги в частині ухвалення рішення апеляційним судом по суті клопотання, то в цій слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок оскільки це пов`язано з необхідністю вирішення питання про звільнення від покарання чи його пом`якшення.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.Вказаних вимог,на думку апеляційного суду, місцевий суд не дотримався .

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий розгляд в суді першої інстанції для вирішення клопотання по суті.
Керуючись ст. ст.405, 406, 409, 418, 419 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2016 року, про повернення клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання, заявнику - скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 повернути до Вінницького міського суду Вінницької області, для розгляду .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3