АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/438/16 Справа № 200/4128/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 березня 2016 р. про накладення арешту на транспортний засіб, -

встановила:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 9 березня 2016 р. задоволено клопотання слідчого за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000129 за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК та накладено арешт на скутер «Honda Lead» без реєстраційного номеру, шасі (рама) НОМЕР_1 з вмістимістю двигуна - 49,9 куб.см, потужністю - 5,6 к/с, який на підставі талона власника належить ОСОБА_7 .

Відповідно до наданих матеріалів провадження, органом слідства встановлено, що 21 лютого 2016 р. приблизно о 3 год. 30 хвил. невстановлений водій, керуючи невстановленим транспортним засобом, в районі буд. АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 і залишив місце пригоди.

В результаті вказаних злочинних дій потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми, з якими останнього госпіталізовано до ОКЛ ім. « ОСОБА_9 ».

Під час проведення розслідування було встановлено, що кримінально-каранії дії при вищевказаних обставинах було скоєно водієм ОСОБА_7 при керуванні скутером марки «Honda Lead».

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що майно, на яке накладено арешт відповідає вимогам ст. 167 КПК, і що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення, втрати, або пошкодження, і що це може стати перешкодою для проведення розслідування вчиненого злочину.

Представник заявника не згоден з рішенням суду. В апеляції просить його скасувати, постановити нове, яким відмовити слідчому в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Вважає, що ухвала постановлена з істотними порушеннями процесуального закону, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам кримінального провадження.

Стверджує, що слідчим на момент звернення до суду з клопотанням про накладення арешту достовірно було відомо засоби зв*язку та місце мешкання ОСОБА_7 . Про такі дані було відомо і слідчому судді. Однак, в порушення вимог ст. 172 ч. 1 КПК суддя не повідомив про час, місце та дату слухання клопотання, чим позбавив останнього можливості приймати участь в судовому засіданні та надавати свої пояснення.

Крім того, суддею було встановлено, що скутер вилучено робітниками міліції 22 лютого 2016 р., у зв*язку з чим, віднесено до категорії тимчасово вилученого майна. Тому відповідно до ст. 171 ч. 5 КПК питання про арешт такого майна необхідно було вирішити не пізніше наступного дня після його вилучення, інакше воно повертається особі, у якої було вилучено.

Між тим, клопотання слідчого про арешт майна надійшло до суду 4 березня 2016 р., тобто, через 9-днів після фактичного вилучення.

Вказує, що суддею не наведено підстав розумності та співрозмірності обмеження Кислиці у праві властності.

Не враховано, що заявник не переслідував наміру приховувати транспортний засіб від органу слідства, здійснювати його пошкодження, знищення, оскільки добровільно дозволив оглянути скутер, а потім після складання протоколу, без супроводу працівників міліції доставив його на майданчик зазначений слідчим.

На даний час транспортний засіб оглянуто, виявлені на ньому сліди зафіксовано.

Приймаючи рішення, судею не було визначено місце зберігання транспортного засобу.

В якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, послався на те, що про прийняте рішення стало відомо 30 березня 2016 р. після отримання відповідної ухвали суду, а 4 квітня 2016 р., тобто, у встановлений строк звернувся з апеляцією.

В судовому засіданні стверджував, що заявник був повідомлен належним чином про судове засіданні в суді апеляційної інстанції. Наполягав на розгляді скарги без його участі, доручив представляти його інтереси в суді.

Прокурор в судове засідання також не з*явився. Про день, час та місце слухання скарги був повідомлен належним чином. Про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому з урахуванням думки представника заявника, та керуючись вимогами ст. 405 КПК, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляцію без участі прокурора та заявника.

Заслухав суддю-доповідача, представника заявника, який підтримав свої вимоги про скасування судового рішення, колегія суддів перевірив надані матеріали, обговоривши доводи викладені в апеляції, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обговорюючи доводи апеляції представника заявника щодо порушення судом першої інстанції процесуального закону в частині пов*язаній з участю заявника в судовому засіданні, колегія находить їх такими, які заслуговують на увагу.

Так, клопотання про арешт майна, відповідно до вимог ст. 172 ч. 1 КПК, накладається слідчим суддею, судом не пізніше 2-днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого, прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, представника юридичної особи. Неприбуття таких осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із суті вказаної норми вбачається, що засідання суду без участі вказаних осіб можливе лише за наявності їх належного повідомлення про слухання клопотання.

Між тим, дані про таке повідомлення заявника Кислиці, його представника, в матеріалах провадження не містяться. Така сукупність свідчить про те, що вказані особи не були належним чином повідомлені судом. Тому розгляд клопотання без їх участі, за наявності вищенаведених вимог процесуального закону, приводить до висновку про порушення судом права заявника приймати участь в судовому засіданні.

Таке порушення колегія суддів, відповідно до вимог ст. 412 КПК, відносить до істотних, таких які перешкоджали суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а тому згідно зі ст. 407 ч. 3 КПК таке рішення підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової ухвали з участю всіх осіб, які повідомлені належним чином про день, час та місце слухання апеляції.

Обговорюючи обгрунтованість клоптання слідчого з участю представника заявника, колегія суддів звертає увагу на вимоги, передбачені ст. 170 КПК.

Згідно з вказаною нормою, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Посилання в апеляції на незаконність і необгрунтованість клопотання в частині підстав накладення арешту, являються такими які не грунтуються на матеріалах провадження, а висновки слідчого обґрунтованими, оскільки дані, викладені у матеріалах справи дають підстави вважати, що воно відповідає крітеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. У зв*язку з чим, з метою недопущення втрати майна, його знищення та пошкодження, для встановлення істини у кримінальному провадженні, з урахуванням доводів, на які послався слідчий ОСОБА_10 в засіданні суду апеляційної інстанції, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та встановлення відомостей про обставини вчинення злочину, накладення арешту на транспортний засіб є необхідним. Крім того, не можна не залишити без уваги, що по даній справі існує обґрунтована підозра вважати, що Кислиця може пошкодити сліди злочину, які залишились на скутері під час скоєння злочину.
Сукупність досліджених даних приводить колегію суддів до висновку про те, що клопотання слідчого складено з дотриманням вимог ст. ст. 131, 132, 170, 171, 173, 214 КПК при його внесенні та розгляді.
Обговорюючи доводи представника заявника про повернення транспортного засобу у зв*язку з порушенням слідчим строків вирішення питання про накладення арешту, колегія суддів вважає безпідставними, такими, які спростовуються матеріалами справи.

Так, вилучення транспортного засобу було здійснено органом слідства 22 лютого 2016 р., про що було складено відповідний протокол.

Клопотання про накладення арешту на нього складено слідчим 23 лютого 2016 р., і оскільки воно не відповідало вимогам ст. 171 КПК, слідчий суддя, згідно зі ст. 172 ч. 3 КПК, повернув його прокурору для усунення недоліків, встановивши строк для цього терміном - 72 год. з дня отримання копії ухвали від 23 лютого 2016 р.

Виконавши вказівки слідчого судді, 3 квітня 2016 р. слідчий знов звернувся з клопотанням до суду, яке було розглянуто по суті і 9 березня 2016 р. слідчим суддею постановлено рішення про накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Таким чином, сукупність вказаних даних приводить колегію суддів до висновку про безпідставність доводів представника заявника про порушення слідчим органом строків при вирішенні питання про накладення арешту на відповідне майно, які передбачено ст. 171 ч. 5 КПК.

Колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення слідчого судді і постановити нове, оскільки судом 1-ої інстанції було порушено право участника провадження приймати участь в судовому засіданні. Колегія, розглянув апеляцію за участю представника заявника, поновила останньому таке право, яке було реалізовано з врахуванням обов*язковості його участі на відповідній стадії судового засідання.

Заявником ставиться питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Дослідженням наданих матеріалів встановлено, що судове засідання 9 березня 2016 р. було проведено без заявника та його представника.

Його копію було отримано 30 березня 2016 р., про що свідчить власноручний запис і підпис представника заявника адвоката ОСОБА_6 на заяві про видачу копії судового рішення. Апеляція була складена і направлена до суду апеляційної інстанції 4 квітня 2016 р.

Апеляційна скарга, відповідно до ст. 395 ч. 2 п. 2, ч. 3 КПК, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п*яти днів з моменту її оголошення. Якщо ухвала суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З врахуванням вимог вказаної норми процесуального закону, обставин отримання копії оскаржуваного рішення слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що представником заявника строк на апеляційне оскарження порушено не було.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

постановила:

Апеляцію представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 березня 2016 р. про накладення арешту на транспортний засіб - скутер «Honda Lead» без реєстраційного номеру, шасі (рама) НОМЕР_1 з вмістимістю двигуна - 49,9 куб.см, потужністю - 5,6 к/с, який на підставі талона власника належить ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області, та накласти арешт на транспортний засіб - скутер «Honda Lead» без реєстраційного номеру, шасі (рама) НОМЕР_1 з вмістимістю двигуна - 49,9 куб.см, потужністю - 5,6 к/с, який на підставі талона власника належить ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4