АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1643/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/6428/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003602 та застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003602 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2016 року. Слідчий суддя вважав встановленими наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а також ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оцінюючи сукупність обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою обрати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави. Захисник в апеляційній скарзі вказала, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 183 КПК України не визначив розмір застави. Вважає, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом для підозрюваного. Органом досудового розслідування не доведено причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення. Слідчим суддею не прийнято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатну матір, яка є інвалідом 1 групи, позитивно характеризується за місцем проживання. Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений. Зазначає, про істотне порушення вимог КПК України та норм Європейського права при затриманні особи, що призвело до обрання найбільш суворого запобіжного заходу без можливості внесення застави. Крім того, вважає не доведеною неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003602 за заявою ОСОБА_9 внесені відомості про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. 06.10.2016 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 07.10.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про те, що 06.10.2016 року він спільно з ОСОБА_10 , маючи умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для житі чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись за адресою: м. Харків вул. Котлова, 38 викликали автомобіль таксі «Любимое». По приїзд автомобіля таксі, марки Мерседес С200, синього кольору, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 сіли в салон вищевказаного автомобіля, за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_8 наніс потерпілому 5 ударів по голові тупим твердим предметом та удари ногою по ребрам з лівої сторони тулуба. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_11 разом ОСОБА_10 відкрили барсетку, котра висіла на шиї ОСОБА_9 та дістали з неї грошові кошти в сумі 1200 грн., котрі ОСОБА_11 поклав до своєї кишені. Крім того, ОСОБА_10 дістав з кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон Nokia 6300. Крім того, ОСОБА_11 разом ОСОБА_10 намагалися викрасти з автомобіля магнітолу, однак останнім це не вдалося. Проїжджаючи по вул. Муранова, 24 м. Харкова, ОСОБА_9 усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою запобігти протиправним діям ОСОБА_11 та ОСОБА_10 звернув на вул. Велика Панасівська, м. Харкова до автозаправки «WOG», тим самим не виконавши наказу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на що останні з метою локалізації волі потерпілого стали погрожувати останньому застосуванням електрошокеру, та реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 підніс електрошокер з правої сторони до шиї потерпілого ОСОБА_9 та два рази застосував його. ОСОБА_9 приїхавши на автозаправку«WОГ» (по вул. Велика Панасівська м. Харкова) де зупинив автомобіль, а ОСОБА_11 разом ОСОБА_10 вибігли з автомобіля та з місця злочину з викраденим майном зникли.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні та наведені в оскаржуваній ухвалі, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України, а пояснення підозрюваного та доводи захисника надані ними у судовому засіданні з цього приводу її наявність не спростували.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого та слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 умисного тяжкого корисливого злочину, вчиненого у співучасті з іншою особою, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також з урахуванням даних про особу ОСОБА_8 , який не працює та не має офіційного джерела прибутку, зареєстрований за однією адресою, а фактично проживає за іншою, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Окрім того, захисником не надано доказів в підтвердження наявності на утриманні у підозрюваного малолітньої дитини та непрацездатної матері, яка є інвалідом 1 групи, як на це посилається захисник в апеляційній скарзі. З приводу доводів захисника щодо не визначення слідчим суддею розміру застави, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема у випадку, якщо злочин вчинено із застосуванням насильства. Апеляційний суд також відмічає, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки її автор, стверджуючи про недоведеність прокурором обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто посилаючись на відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, але просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи наведені вище обставини апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді про існування вказаних в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчинення ним правопорушення у якому він підозрюється, тяжкість можливого покарання та наявності обґрунтованої підозри, погоджується з висновком про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003602 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: