Провадження № 1-кс/761/9169/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з даним клопотанням та просить скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , що його було накладено на підставі узвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва 06.12.2013 р. по кримінальному провадженню № 0018922 за ч. 4 ст. 190 КК України. Клопотання мотивовано тим, що Дніпровським РУГУ МВС України у м. Києві порушено дане кримінальне провадження, ініціатора клопотання визнано потерпілою. На день звернення до Шевченківського районного суду м. Києва матеріали кримінального провадження перебувають у провадженні СУ ГУ Національної поліції в місті Києві. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2014 р. у справі за позовом прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ТОВ «Сілтек ЛТД» та ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, визнано недійсним інвестиційний договір № 1 від 17.06.2-13 р., укладений між ТОВ «Сілтек ЛТД» та ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» в частині передачі нерухомого майна , у тому числі і квартири АДРЕСА_1 . Крім того зазначеним рішенням визнано відсутність у ТОВ «Сілтек ЛТД» права власності на об`єкти нерухомого майна 28 квартир у тому числі і квартиру, яка надана ОСОБА_3 , як службова. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 224 від 18.05.2015 р. задоволено прохання прокуратури Дніпровського району м. Києва та виключено квартиру АДРЕСА_1 з числа службових. Крім того ініціатором клопотання зібрано та подано всі необхідні документи на приватизацію квартири, однак арешт, накладений на майно є перешкодою для прийняття рішення стосовно приватизації квартири. За таких обставин ОСОБА_3 просить суд в порядку ст. 174 КПК України скасувати арешт на квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, просила задовольнити.

Слідчий, процесуальний керівник у кримінальному провадженні про день та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином про розгляд клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали клопотання слідчим суддею Дніпровського районного суду м.Києва 06.12.2013 р. задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 та в межах кримінального провадження № 40018922, відкритого за ознаками ч. 4 ст. 19 КК України, накладено арешт на нерухоме майно, яке перебуває у володінні ТОВ "Сілтек ЛТД", зокрема, і на квартиру АДРЕСА_1 .

За наданими доказами станом на день розгляду клопотання по вищезазначеному кримінальному провадженню досудове розслідування здійснюється Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві.

Квартира на яку накладено арешт надано для проживання ОСОБА_3 , відповідно до розпорядження № 38 від 01.02.2012 р. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Як вбачається з тексту ухвали слідчого суді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2013 року арешт на нерухоме майно було накладено на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки останнє належить ТОВ «Сілтек ЛТД».

Станом на день розгляду клопотання, як вбачається з наданих ОСОБА_3 матеріалів, рішенням Господарського районного суду м. Києва від 19.03.2014 р., ухваленим за результатами розгляду справи за позовом першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ТОВ «Сілтек ЛТД» та ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві визнано недійсним інвестиційний договір № 1 від 17.06.2013 року, укладений між ТОВ «Сілтек ЛТД» та ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» в частині передачі на користь ТОВ «Сілтек ЛТД» майнових прав на об`єкти нерухомого майна, зокрема, квартири АДРЕСА_1 та визнано відсутність права власності на зазначену квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арешт на майно накладається, якщо є достатні підстави вважати, що вони відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, або призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Предметом арешту може бути майно, яке перебуває у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За змістом положень ст.. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
В свою чергу відповідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
З огляду на викладене вбачається, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, яке передано у користування заявника відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити..

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2013 р. у справі № 755/30865/13-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя