УХВАЛА

22 лютого 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника слідчого ізолятора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, з професійно-технічною освітою, жителя АДРЕСА_1 ,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3, 187 ч. 3, 70 ч.1, 71 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності залишено попередню тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 06 січня 2016 року вказаний вирок в частині стягнення з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в солідарному порядку 3020 грн. завданої матеріальної шкоди скасовано, провадження в справі в цій частині закрито в зв`язку з відмовою ОСОБА_9 від позову та прийняття такої відмови судом. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження в період часу з 27 березня 2012 року по 13 березня 2014 року включно та з 17 вересня 2014 року по 06 січня 2016 року включно з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 , який на цей час перебуває в Хмельницькому слідчому ізоляторі, звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. На обгрунтування клопотання вказав, що відбув встановлену законом частину призначеного судом строку покарання, не є порушником режиму та не відбував покарання у штрафному ізоляторі.

Заслухавши засудженого, який клопотання підтримав, думку представника Хмельницького слідчого ізолятора та прокурора, які проти задоволення клопотання заперечили, дослідивши матеріали кримінальної справи № 686/11702/13-к та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим певної частини призначеного судом строку покарання.
Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за певних умов (підстав).
Порядок заміни невідбутої частини покарання більш м`яким виписаний в ч. 3 ст. 154 КВК України, де також визначене право засудженого на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким і така заміна можлива при дотриманні умов, вказаних у ст. 82 КК України.
Виходячи зі змісту ст. 82 КК України обов`язковими підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є фактичне відбуття засудженим конкретної частини строку покарання, призначеного судом, зокрема не менше двох третин за умисний особливо тяжкий злочин, а також якщо він став на шлях виправлення.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Наведене вище роз`яснено і Пленумом Верховного Суду України у постанові від 26 квітня 2002 року N 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким".

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній засуджений за злочини, один з яких відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, станом на час звернення до суду з клопотанням він фактично відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за цей злочин (п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України), проте відсутня інша обов`язкова підстава для можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме відсутність об`єктивних даних про те, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 та досліджених судом документів видно, що останній під час перебування в установі виконання покарань (Дрогобицькій виправній колонії УДПтСУ у Львівській області) та установі попереднього ув`язнення (Хмельницькому слідчому ізоляторі) до праці не залучався, характеризується посередньо, допускав порушення вимог режиму утримання, за що на нього накладалось дисциплінарне стягнення, жодного разу не заохочувався, участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених не приймав та бажання брати таку участь не виявляв, не працевлаштований. Даних про зразкову поведінку і сумлінне ставлення засудженого ОСОБА_4 до виконання обов`язків в період відбування покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання, судом не встановлено.
Наведені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення. Факт погашення накладеного на нього раніше стягнення, не може бути підставою для задоволення клопотання, позаяк ця обставина не свідчить про зразкову і сумлінну поведінку засудженого.

Враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 82 КК України, для заміни ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання останнього відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2013 року, більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: