Справа № 644/2350/16-к
н/п 1-кс/644/143/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого Орджонікідзевського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000745 від 03 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В:
03 березня 2016 року старшим слідчим Орджонікідзевського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 подано слідчому судді клопотання про арешт майна вилученого під час проведення 02 березня 2016 року огляду місця події салону Національної Лотереї, розташованого на ринку ТОВ «Лосево» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 276-В.
Ухвалою слідчого судді від 04 березня 2016 року клопотання слідчого повернуто на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України прокурору для усунення недоліків.
09 березня 2016 року до суду знову, після доопрацювання, надійшло клопотання ст. слідчого Орджонікідзевського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000745 від 03 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України про арешт тимчасово вилученого майна
У даному клопотанні слідчий просить накласти арештна майно, вилучене 02 березня 2016 року під час проведення огляду місця події в приміщенні салону Національної Лотереї, розташованого на ринку ТОВ «Лосево» за адресою: м. Харків, пр. Московський, 276-В, а саме на 15 системних блоків: без назви в корпусі чорного кольору з металевою вставкою у кількості 6 шт., без назви в корпусі білого кольору у кількості 2 шт., RAPCOM у кількості 6 шт., DELUX у кількості 1 шт., а також пульти для управління комп`ютерами у кількості 2 шт.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 02 березня 2016 року близько 11.00 год. на території приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено зал з 15 гральними комп`ютерами з увімкнутими моніторами із зображенням ігор. Цього ж дня під час проведення огляду місця події було вилучено 15 системних блоків, а також пульти для управління комп`ютерами.
Слідчий вважає, що вилучені речі відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України щодо речових доказів. Оскільки, як на її думку, вказані речі є об`єктами які використовувалися як знаряддя злочину, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються в рамках кримінального провадження. Клопотання подано з метою запобігання можливості приховування майна, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження майна.
Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки воно не відповідає вимогам ст. ст. 132, 171 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність обставин зазначених в пунктах 1-3 даної частини статті.
З клопотання слідчого та доданих до нього документів не вбачається наявність достатніх та об`єктивних підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203-2 КК України, не зазначено даних які б свідчили, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні, крім того не виконані вимоги п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України.
Ч.1 ст. 203 КК України, передбачена відповідальність за зайняття гральним бізнесом. Диспозиція цієї статті є бланкетною, що для з`ясування змісту цієї кримінально-правової заборони робить необхідним звернення до Закону «Про заборону грального бізнесу в Україні».
Відповідно до вказаного закону гральним бізнесом визнається діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних стимуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах або електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера.
Азартною визнається будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, що дає змогу учаснику як отримати виграш у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадку.
З клопотання та доданих до нього документів не вбачається, що в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалася діяльність пов`язана саме з азартними іграми.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 зазначеної статті завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету, відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Доопрацьоване клопотання, всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить даних про власника майна, яке було тимчасово вилучено під час огляду місця події, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження конкретними особами таким майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Орджонікідзевського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000745 від 03 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Повернути негайно майно тимчасово вилучене 02 березня 2016 року його власнику або володільцю.
Виконання ухвали в частині повернення майна покласти на старшого слідчого Орджонікідзевського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 та прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1