Дело № 195/90/13-к
В И Р О К

Іменем України

18.10.2013 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,

за участю: прокурора Височина О.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1, потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 03.07.2013 року, та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000597 від 12 липня 2013 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2013 року близько 12.30 год. ОСОБА_3 знаходився біля магазину «Батрак», розташованого за адресою: вул.Леніна в с.Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_1. В ході розмови виниклої між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, близько 12.32 год., у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Nokia А620», належним ОСОБА_3, шляхом зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_3, які раніше склалися між ними у зв'язку з тим, що на протязі тривалого проміжку часу останній спілкувався з ним, попросив його передати йому вищевказаний мобільний телефон, який знаходився в руках у ОСОБА_3, переконавши потерпілого в тому, що йому необхідно подзвонити, після чого останній, довіряючи ОСОБА_1, передав йому мобільний телефон марки «Nokia А620», після чого ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, заволодів вказаним майном, а саме мобільний телефон марки «Nokia А620» вартістю 850 грн., після чого, з місця скоєння злочину зник.

Своїми умисними діями ОСОБА_1, завдав ОСОБА_3, матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн.

Крім того, 30.06.2013 року приблизно о 03:15 годині ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився на території кафе «Берег», розташованому по вул. Фрунзе в с.Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де в нього під час сварки, виниклої на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_2, виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2, 30.06.2013 року приблизно о 03.20 годині ОСОБА_1, знаходячись на території кафе «Берег», розташованого по вул.Фрунзе в с.Вищетарасівка Томаківського району, на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_2, один удар кулаком лівої руки в область щоки зліва. Після чого, продовжуючи реалізацією свого злочинного умислу, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 зайти за кафе «Берег», де знову наніс ОСОБА_2 удар кулаком лівої руки в область щоки зліва.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_1, потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 224-Е від 18.07.2013 року, у вигляді відкритого ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив вищезазначені обставини, та розкаявся в скоєному.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Окрім повного визнання своєї провини, його винуватість доведена матеріалами справи.

Так як ОСОБА_1 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз'яснені учасникам розгляду, суд з'ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); та по ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

До обставин пом'якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченого, суд вважає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп'яніння.

Переходячи до обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд враховує його особу та суспільну небезпечність, вину визнав та розкаявся у скоєному, характеристику з місця проживання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, і вважає можливим обрати йому міру покарання достатню для його виправлення та перевиховання у виді позбавлення волі та застосувати до нього ст.75 КК України, з покладанням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати, пов'язані з залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ для проведення судових експертиз по справі, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», відносяться на рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.190 - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- ч. 1 ст. 122 КК України - у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не змінювати місце мешкання та роботи без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, а також періодично з'являтися на реєстрацію в органи виконання покарання, повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

Процесуальні витрати відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Nokia А620» та пакет збіркою, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_3 залишити у останнього.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус