Справа № 706/419/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселівки Христинівського району Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за таких обставин.

ОСОБА_4 з 01.01. по 16.01.2016 р. в період часу з 08 год. 30 хв. по 09 год. 30 хв. в с. Розсішках Христинівського району, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна під час виконання своїх функціональних обов`язків по розвезенню кормів для годування тварин, належних СТОВ «Розсішки», що розташоване по провулку Черняховського, 1, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, відсипав частину виданого комбікорму та фасував в окремі мішки, тим самим відсипавши 126 кг комбікорму загальною вартістю 1234 грн., який переховував в приміщенні конеферми товариства, та 17.01.2016 р. близько 01 год. 30 хв. намагався його викрасти, проте злочин до кінця не довів із причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охоронцями СТОВ «Розсішки».

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення злочину підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що з 01.01. по 16.01.2016 р. в с. Розсішках Христинівського району, під час виконання своїх функціональних обов`язків по розвезенню кормів для годування тварин, належних СТОВ «Розсішки», відсипав частину виданого комбікорму та фасував в окремі мішки, які переховував в приміщенні конеферми, та 17.01.2016 р. намагався його викрасти, проте злочин до кінця не довів із причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охоронцями СТОВ «Розсішки».

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченого ОСОБА_4 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена і він повинен нести відповідальність за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто, за незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не стоїть на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного ОСОБА_4 , який щиро розкаявся, раніше не судимий, не стоїть на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні: 3 поліпропіленові мішки із комбікормом, які знаходяться на зберіганні у потерпілого СТОВ «Розсішки», підлягають залишенню останньому.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: 3 поліпропіленові мішки із комбікормом, які знаходяться на зберіганні у потерпілого СТОВ «Розсішки», залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1