Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/4093/16-к
Провадження № 1-кс/523/565/16
П О С Т А Н О В А
"05" травня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання останньої особи про скасування арешту на рухоме та нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

24 березня 2016 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 9 серпня 2011 року ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного на: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , а також автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_5 зазначає про повну виплату присуджених та звернутих у встановленому порядку до виконання судових витрат та позовних вимог, а також технічну помилку слідчого у зазначенні номеру квартири, що підтверджує доданими до клопотання постановами службових осіб державної виконавчої служби, розписками окремих потерпілих, страховими актами, а також технічним паспортом та правовстановлюючими документами на квартиру АДРЕСА_2 .
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів арешт на вищезазначене майно було накладено 20 лютого 2009 року в порядку КПК України 1960 року слідчим СВ ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 .

Пунктом 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України встановлено, що арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту його скасування у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.126 КПК України 1960 року накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
ОСОБА_5 в судовому засіданні настояв на задоволенні поданого ним клопотання, проти чого заперечили присутні потерпілий ОСОБА_4 та прокурор з підстави неповного відшкодування засудженим спричиненої усім потерпілим майнової та немайнової шкоди. Крім того, до суду 21 квітня 2016 року надійшла письмова заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій останній також з аналогічної підстави заперечив проти скасування арешту з майна ОСОБА_5 .
Суд вважає відсутніми достатні підстави для задоволення клопотання засудженого, оскільки є фактично невиконаними його цивільно-правові зобов`язання перед потерпілими ОСОБА_8 на суму 250000 грн., ОСОБА_7 на суму 4700 грн., ОСОБА_9 на суму 55200 грн., ОСОБА_4 на суму 50000 грн. (наявні розписки кожного із зазначених потерпілих датовані часом, що передував моменту проголошення вироку).
Представлені засудженим страхові акти про часткове відшкодування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 витрат на відновлення транспортних засобів також не можуть бути витлумачені на користь засудженого, оскільки стосуються зобов`язань страховика, а не ОСОБА_5 , а також датовані часом, що передував моменту проголошення вироку, тобто вони, як і вищезазначені розписки, повинні були враховуватися судом при вирішенні цивільних позовів потерпілих.
Суд також зазначає і про те, що потерпілі, які фактично пропустили строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, вправі скористатися своїм правом подати заяви про поновлення вищезазначеного строку відповідно до положень ст.371 ЦПК України.
Крім того, засудженим не представлено жодного документу, що підтверджував би право власності будь-якої особи на арештовану 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
При цьому, в разі з`ясування обставини помилкового накладення слідчим арешту на майно, що належить іншій особі, така особа, відповідно до положень ч.4 ст.154 ЦПК України, має право самостійно подати до суду заяву про скасування арешту на це нерухоме майно.
На підставі викладеного, керуючись п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України,ч.6 ст.126, 411 КПК України 1960 року, ч.4 ст.154 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного на: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , а також автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 відмовити.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1