№ 1-кс/489/511/2016 р.
У Х В А Л А
ім`ям України
23 червня 2016 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі захисника захисника ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

СВ Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003114, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України, а саме відкритого викрадення ОСОБА_3 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, грошових коштів, належних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Слідчий СВ Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене 20.06.2016 р. під час особистого обшуку у ОСОБА_3 майно: наручний годинник жовтого кольору, печатку із металу жовтого кольору, ланцюг з металу жовтого кольору, як на речові докази, оскільки вказані речі ОСОБА_3 використовував під час вчинення кримінальних правопорушень, як засіб створення у потерпілих враження про причетність його до злочинного угруповання і посилення на них психологічного впливу.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважаю що клопотання не підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
При цьому, можливість використання вилученого у підозрюваного майна в якості речового доказу, на яку посилається у клопотанні слідчий, а так і підстави вважати таке майно доказом злочину, не доведені жодним дослідженим доказом, оскільки ні сам підозрюваний, ні потерпілі, ні будь-які інші докази, не вказують на використання підозрюваним особистих речей при вчиненні кримінального правопорушення, що б давало підстави для їх арешту відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, в зв`язку з чим вважаю необхідним відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене 20.06.2016 р. під час особистого обшуку у ОСОБА_3 майно: наручний годинник жовтого кольору, печатку із металу жовтого кольору, ланцюг з металу жовтого кольору, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: