Дата документу Справа № 310/714/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/714/16-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/1335/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч. 2 КК України Доповідач в 2 інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
26 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, має середню освіту, одружений, раніше судимого:
-15 травня 2003 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-03 червня 2004 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільнений 21 вересня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 28 днів,
-06 грудня 2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 02 січня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяця 30 днів,
-10 листопада 2013 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень,
-08 липня 2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, з випробуванням на 1 рік, знятий з обліку КВІ 28 липня 2015 року за ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року в зв`язку із закінченням іспитового строку;
-12 листопада 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,
захисника - адвоката ОСОБА_8 , - в режимі відеоконференції із Бердянським міскрайонним судом Запорізької області,
прокурор Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2015 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 місяців 1 день.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту затримання - з 10 лютого 2016 року.
Згідно з матеріалами провадження, строк призначеного ОСОБА_6 покарання сплив 13 липня 2016 року та останній звільнений з-під варти.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на суму 460 грн.
Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Погоджуючись з висновком суду про можливість застосування ст. 69 КК України, прокурор зазначає, що суд, в порушення вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання нижче від нижчої межі, встановленої Загальною частиною цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з викладеним апелянт просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року 8 місяців обмеження волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців 2 дні обмеження волі.
За вироком суду, у вересні 2015 року ОСОБА_6 , знаходячись по вул.Руднєвої в м. Бердянськ Запорізької області, виявив кущі коноплі, після чого, діючи умисно, повторно, з метою незаконного придбання наркотичного засобу для власного вживання зірвав з них листя, чим незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб з метою власного вживання без мети збуту.
24 грудня 2015 року з 12 годині 25 хвилин по 13 годину 15 хвилин біля будинку № 34 по вул. Петровського в м. Бердянськ, в ході проведення огляду ОСОБА_6 працівниками поліції, було виявлено та вилучено, згідно з висновком експерта № 391 від 25 грудня 2015 року, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 13,14 грам (в перерахунку на суху речовину), який ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; захисника - адвоката ОСОБА_8 , який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, переглядаючи вирок суду першої інстанції у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Дії ОСОБА_6 судом правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.
Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.
Вирішуючи питання щодо відповідності призначеного ОСОБА_6 покарання вимогам закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинені злочини, визначаються ст. 69 КК України.
Підстави для застосування судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання положень ст.69 КК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється.
Згідно з вимогами ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.2 ст.63 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років.
Суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 місяців, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої ч.3 ст.63 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, на що обґрунтовано вказав прокурор в апеляційній скарзі.
З врахуванням викладеного, на підставі ст.409 КПК України, оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні.
Оскільки на цей час ОСОБА_6 вже відбув покарання, призначене йому за оскаржуваним вироком суду, переглядаючи вказаний вирок у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе виправити помилку, допущену судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, призначивши йому покарання з урахуванням правил, передбачених ч.ч.1,5,6 ст.72 КК України, в тому числі і за сукупністю вироків, а саме:
з врахуванням всіх обставин даного провадження та особи винного, призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців. Відповідно до ст.71 КК України, частково приєднати до вказаного покарання не відбуту частину покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 12 листопада 2015 року - у виді арешту на строк 1 день, яке перерахувати відповідно до співвідношення, передбаченого ч.1 ст.72 КК України, до 2 днів обмеження волі, та визначити остаточне покарання у виді 1 року 8 місяців 2 днів обмеження волі, яке на цей час обвинувачений фактично відбув, виходячи з положень, передбачених ч.ч.1,5 вищевказаної статті.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком щодо нього Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 листопада 2015 року - у виді арешту на строк 1 день, яке перерахувати відповідно до співвідношення, передбаченого ч.1 ст.72 КК України, до 2 днів обмеження волі, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 8 місяців 2 дні, яке на цей час, виходячи з положень, передбачених ч.ч.1,5 ст.72 КК України, обвинувачений фактично відбув.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4