Справа № 461/4194/16-к
Провадження № 1-кс/461/3097/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову визнати потерпілим,

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.06.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0002583 від 13.06.2016 року та зобов`язати слідчого винести вмотивовану постанову про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 15.06.2016 року він звернувся до слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0002583 від 13.06.2016 року. Постановою від 22.06.2016 року, останній відмовив йому у задоволенні його заяви. Відтак, скаржник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Скаржник та його представник в судовому засіданні, кожен окремо, скаргу підтримали, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як видно із матеріалів скарги, постановою слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 22.06.2016 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0002583 від 13.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, з мотивів необґрунтованості та неподання останнім жодних доказів щодо доцільності задоволення такої заяви, тобто визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зі змісту наведеної норми Закону випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.

Як видно з оскаржуваної постанови, слідчий винесену постанову мотивував тим, що заявником ОСОБА_3 не було подано доказів та жодним чином не обґрунтовано доводи щодо доцільності визнання його потерпілим по кримінальному провадженні №0002583 від 13.06.2016 року.

Подані скаржником та досліджені у судовому засіданні документи свідчать про те, що прийнята слідчим постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , була винесена передчасно та без повного з`ясування усіх об`єктивних обставин справи. Так, слідчий у своїх мотивах зазначив не подання доказів та необґрунтування доводів скаржником, водночас жодним чином не навів доводів на спростування мотивів наведених скаржником у заявах про вчинення злочину та визнання потерпілим.
З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, адже обставини, наведені у ній слідчим не є достатніми. При цьому, слідчим не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання матеріальної і моральної шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому таку слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та за результатами розгляду клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити скаржнику в порядку та в строки визначені КПК України.

Крім того, вважаю за необхідне відзначити, що питання визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілим.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 22.06.2016 року про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002583 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 , подану до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 21.06.2016 року, про визнання потерпілим та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову, копію якої вручити заінтересованим особам в порядку та в строки визначені КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6