УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "28" вересня 2016 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, остання судимість 13.01.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 6-ти років позбавлення волі,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
Клопотання мотивоване тим, що 08.09.2016 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні маршрутного автобусу № 211, на зупинці громадського транспорту по пр-ту Возз`єднання, 7, помітив як в автобус зайшов неповнолітній ОСОБА_6 , у якого з правої кишені піджака виглядав мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .
В подальшому, під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту«вул. Сосюри, 2-А», ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, повторно, таємно викрав з кишені неповнолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SamsungGalaxy SIII», модель «GT-I9300» на 16Gb, білого кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), вартістю 3500 гривень, всередині якого знаходилася сім-карта мобільного оператора «Лайф», вартістю 40 грн., із залишком на рахунку в сумі 70 грн., який належить ОСОБА_6 .
В подальшому, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_5 вийшов на вищевказаній зупинці з маршрутного автобусу та направився в бікбул. Верховної Ради, в м. Києві, тим самим з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 3610 гривень.
Дослідивши копії документів з матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, заслухавши думку прокурора, якій навів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, думку підозрюваного, які просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З наявних матеріалів вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.
При цьому суд вважає, що прокурор в судовому засіданні довів обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, - якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин суд вважає про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, але більш м`якого, ніж той, що просить застосувати прокурор.
Так, з урахуванням особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, віку, стану здоров`я, конкретні обставини вчиненого правопорушення, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, суд прийшов до висновку про можливість та доцільність застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, що на думку суду стане достатнім стримуючим фактором для запобігання вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 193-196 КПК України, -
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів.
Покласти на нього обмеження у виді заборони в період часу з 21-00 год. вечора до 07-00 год. ранку залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування, який зобов`язати негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваною у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя