Справа № 592/7789/15-к
Провадження № 1-кп/592/63/16
УХВАЛА

22 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0003960 від 07.07.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно. Так у тому що вкрав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Lenovo А 369», вартістю 1419,90 грн.. Також шляхом зловживання довірою заволодів коштами ОСОБА_6 у сумі 500 грн. та ОСОБА_7 на загальну суму 2500 грн..

Між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим укладена угода про примирення від 07.12.2015 року. За умовами угоди обвинувачений визнавав вину і зобов`язався вибачитися перед потерпілим під час її підписання та відшкодував спричинену шкоду повністю. Сторони дійшли згоди щодо визначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу розміром 1000 грн.
Під час судового провадження обвинувачений і потерпілий повідомили, що укладено угоду про примирення яку просили розглянути.

Обвинувачений розумів право на судовий розгляд та наслідки затвердження угоди. Потерпілим також були зрозумілі наслідки укладення угоди.

Прокурор заперечував проти затвердження угоди та ухвалення на її підставі вироку, оскільки визначене покарання не відповідало особі обвинуваченого, характеру вчиненого. Вважав, що покарання у виді штрафу не відповідає Кримінальному кодексу, оскільки визначено не у кратному розміру до неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 1 КК України Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання..

Натомість угода про примирення з потерпілими не відповідає положенням ч. 2 ст. 190 КК України, щодо розміру штрафу.

З зазначених положень закону вбачається, що умови укладеної угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим не відповідають вимогам Кримінального кодексу України.

Відтак на підставі п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України слід відмовити у затвердженні угоди.

Керуючись ст. 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у затвердженні угоди про примирення складену 07.12.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1