Провадження №1-кп/127/934/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за участю: потерпілого ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей ВМР ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 9 -Б класу ЗОШ-№26, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесені 26 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008009,-
В С Т А Н О В И В:
13 листопада 2015 року, приблизно, о 14.35 год. у дворі будинку АДРЕСА_3 між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область лівого стегна ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травми лівої ноги, від чого впав сідницею на землю. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 наніс ще один удар ногою по спині потерпілого ОСОБА_7 . Після чого його дії були зупинені сторонніми особами. Внаслідок отриманої травми лівої ноги ОСОБА_7 був доставлений та госпіталізований до МКЛ ШМД м. Вінниці.
Відповідно до висновку експерта №356 від 10 березня - 24 березня 2016 року ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у верхній третині (черезвертлюговий) зі зміщенням уламків та відривом малого вертлюга. Вказане тілесне ушкодження не являлось небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що потерпілого ОСОБА_7 він бачив раніше, але конфліктів між ними не було. 13 листопада 2015 року, приблизно, в обідній час потерпілий ОСОБА_7 йшов по вулиці, а він йшов за ним. Коли він його обганяв, то вдарив його плечем в плече, а потім пихнув у спину, від чого потерпілий упав. В цей час втрутились сторонні особи, молодий хлопець заступився за нього, а чоловік за потерпілого. Він жалкує, що так сталося.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина повністю доведена дослідженими у кримінальному провадженні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що в квітні травні 2015 року у нього був конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_4 . З цього приводу він звертався до матері обвинуваченого, яку випадково зустрів разом з останнім. 13 листопада 2015 року він пішов в магазин «Каштан», біля якого побачив ОСОБА_4 та ще двох хлопців. Коли він вийшов з магазину, то ОСОБА_4 почав його переслідувати до будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 . При цьому обвинувачений йому погрожував, казав, що зараз покаже, як жалітися його матері. Після чого ОСОБА_4 вдарив його з розвороту ногою по нозі. Від удару у нього в нозі хруснуло, він відчув різкий біль, від якого сів на землю. Потім ОСОБА_4 ударив його лівою ногою по ниркам, удар прийшовся ще й по сумці, яку він тримав у руці, з якої викотилася пляшка. ОСОБА_4 хотів продовжувати його бити, однак за нього заступився чоловік з будинку, що знаходиться поруч. Чоловік відтягнув від нього ОСОБА_4 та викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 13 листопада 2015 року в післяобідній час він знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_4 . Приблизно, о 15.00 год. він пішов на кухню, відчинив вікно, щоб покурити. Через вікно він побачив, що на відстані, приблизно, 20-25 метрів від будинку відбувалася сутичка між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_7 стояв до нього спиною, а ОСОБА_4 обличчям. Він побачив, як останній правою ногою вдарив ОСОБА_7 в ліву ногу, від чого той упав на сідницю на праву сторону. Як тільки ОСОБА_7 впав, обвинувачений ОСОБА_4 обійшов його з правої сторони та вдарив ногою в область правої нирки. Побачивши це, він почав кричати до ОСОБА_4 , щоб той припинив бити ОСОБА_7 і сам вибіг на вулицю, де відтягнув обвинуваченого від потерпілого. ОСОБА_7 сидів на землі і він побачив, що у нього неприродно була вивернута ліва нога. Він хотів затримати ОСОБА_4 , але інший хлопець сказав, що не потрібному йому ламати долю. ОСОБА_4 заперечував, що він наносив удари ОСОБА_7 , але він це бачив на власні очі і категорично може про це стверджувати.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 суду пояснила, що про те, що сталося, вона дізналася пізніше від працівників поліції. Про обставини вчинення її сином злочину, їй не відомо. Потерпілого вона постійно бачила біля магазину «Каштан» в нетверезому стані, він чіплявся до дітей та жінок. Її син ОСОБА_4 проблемний хлопчик, спілкується з поганою компанією, але він піддається її впливу і вона докладе зусиль для його перевиховання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: картою виклику швидкої медичної допомоги, згідно з якою 13 листопада 2015 року була викликана перехожим швидка допомога на АДРЕСА_3 для ОСОБА_7 , у якого була травма ноги (а.с. 38); випискою №18229 від 13 листопада 2015 року МКЛ ШМД, згідно з якою ОСОБА_7 був поставлений діагноз: закритий черезвертлюговий перелом лівого стегна зі зміщенням та відривом малого вертлюга, госпіталізований у травматологічне відділення (а.с. 39); висновком експерта №356 від 10 березня - 24 березня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки у верхній третині (черезвертлюговий) зі зміщенням уламків та відривом малого вертлюга. Вказане тілесне ушкодження не являлось небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я (а.с. 41-42); картою виїзду швидкої медичної допомоги, згідно з якою 13 листопада 2015 року швидка медична допомога виїхала на АДРЕСА_3 і надала допомогу ОСОБА_7 , у якого була травмована нога, попередній діагноз: закритий перелом шийки лівого стегна, підозра на алкогольне сп`яніння (а.с. 43-45); витягом з ЄРДР, згідно з яким 13 листопада 2015 року, приблизно, о 15.00 год. неповнолітній ОСОБА_4 поблизу будинку АДРЕСА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 (а.с. 74).
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
В судовому засіданні доведено обвинувачення ОСОБА_4 в тому, що він 13 листопада 2015 року, приблизно, о 14.35 год. у дворі будинку АДРЕСА_3 між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою в область лівого стегна ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травми лівої ноги, від чого впав сідницею на землю. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 наніс ще один удар ногою по спині потерпілого ОСОБА_7 .
Відповідно до висновку експерта №356 від 10 березня - 24 березня 2016 року ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження, яке належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні підтвердили потерпілий ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_9 , а також вона підтверджується вищепроаналізованими письмовими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.
Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 , як засіб захисту з метою уникнути відповідальності, вважає їх недостовірними і до уваги не приймає, оскільки вони суперечать сукупності вище проаналізованих доказів у кримінальному провадженні.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 49), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 48), негативно характеризується за місцем навчання (а.с. 53-54), на обліку в КЗ ВОНД «Соціотерапія» не перебуває, з 11 березня 2013 року по 25 березня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» з діагнозом: змішаний розлад поведінки та емоцій, перебуває під консультативним спостереженням (а.с. 55-56), згідно з актом перевірки старшим інспектором Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з батьками та сестрою в приватному будинку АДРЕСА_2 . Будинок загальною площею 32 кв. м. Кімната ОСОБА_4 площею 18 кв. м. розділена на двох із сестрою ОСОБА_11 , кімната облаштована всім необхідним для навчання та відпочинку. Вихованням неповнолітнього ОСОБА_4 займаються, як батько так і матір, проте вони не достатньо приділяють часу та уваги синові, не достатньо його контролюють (а.с. 50), згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №72 від 19 травня 2016 року ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений змішаний розлад поведінки та емоцій, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 62-68).
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти останній про зміну місця проживання та навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: