Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2013 року за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; 10 грудня 2013 року вироком Апеляційного суду Рівненської області скасовано вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2013 року і призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26 серпня 2015 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі строком на 3 роки 3 місяці 15 днів,

з участю : прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про ____________________________________________________________________Справа № 11 кп/787/640/2016 Суддя у суді І інстанції : ОСОБА_8 Категорія: ст.81 КК України Доповідач : ОСОБА_1 умовно- дострокове звільнення від відбування покарання.
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував своє рішення тим , що досліджені матеріали справи свідчать про те, що засуджений для погашення заборгованості по виконавчому листу будь-яких активних дій не проявив.
В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову, якою звільнити його умовно-достроково від невідбутої частини покарання. Вказує, що судом першої інстанції неповно вивчено дані про його особу. Зазначає, що виправлення доведено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці , про що свідчать висновок комісії по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, постанова спостережної комісії, характеристика з місця відбування покарання, довідка про наявність стягнень та заохочень. Крім того , судом не враховано думку прокурора та представника Городоцького ВЦ, які підтримали клопотання. Доводить, що він сумлінно працює, при цьому отримує незначні кошти , які неспіврозмірні з сумою боргу за виконавчими листами. Відшкодовувати заподіяну потерпілим шкоду поза межами волі не змає змоги, оскільки позбавлений можливості мати більш оплачувану роботу. Вказує, що постійно розкаюється у вчиненому та просить вибачення у потерпілих.
Заслухавши суддю-доповідача , доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просить задовольнити апеляційну скаргу , перевіривши матеріали судової та особової справи засудженого, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 , п. 1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання , призначеного судом за необережний тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень , які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2 , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_5 засуджено вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2013 року за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; 10 грудня 2013 року вироком Апеляційного суду Рівненської області скасовано вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2013 року і призначено поркарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26 серпня 2015 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі строком на 3 роки 3 місяці 15 днів,

Як вбачається з характеристики (а.с.15), довідки №60/03/3472 від 09.09.2016 року (а.с.31), ОСОБА_5 станом на 08.04.2016 року відбув 1/2 строку покарання призначеного вироком Апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2013 року .
Згідно характеристики від 15 серпня 2016 року начальника відділення СПС Городоцького ВЦ (№131) в Рівненській області , яка затверджена в.о. начальника зазначеного центру майором внутрішньої служби ОСОБА_9 (а.с. 15), засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 10 грудня 2013 року. Вину у вчиненому злочину визнає повністю, міру призначеного судом покарання вважає справедливою. Під час утримання в Рівненському слідчому ізоляторі засуджений допустив 1 (одне) порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, на даний час стягнення погашено у встановленому порядку. З 26 лютого 2014 року засуджений відбував покарання в Кагарлицькій виправній колонії УДПС України в Київській області (№115). На початку відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, яке виразилось у обладнанні спального місця на робочому місці та спав, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. За сумлінну поведінку та ставлення до праці стягнення було знято достроково у вигляді заохочення правами начальника установи , крім того, ще п`ять разів заохочувався правами начальника установи. З 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Городоцькому ВЦ (№131). За час відбування покарання характеризується позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи. За сумлінну поведінку і ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника установи та один раз правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Засуджений працевлаштований в нарядній установі. До роботи відноситься добре, працює сумлінно, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, проявляє суспільно-корисну ініціативу. На адресу установи надійшов виконавчий лист на сплату позову на суму 400914 грн. 17 копійок, сплачено 1066 грн. 00 копійок. Бере участь у програмі ДВВ «Підготовка до звільнення» . Дбайливо ставиться до майна установи і предметів. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень , отримує від них посилки. Згідно протоколу №9 від 26.04.2016 року засідання комісії Городоцького ВЦ УДПС України в Рівненській області (№131) засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.
Як вбачається із довідки заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_5 на нього було накладено два стягнення ( 08.01.2014 року позачергове прибирання в камері, 18.12.2014 року- попередження), які погашені та зняті у встановленому законом порядку. З того часу і до моменту звернення до суду з клопотанням до ОСОБА_5 було застосовано заходи заохочення: 27.06.2014 року,22.08.2014 р.,25.09.2014р, 09.04.2015 р., 10.09.2015 р., 31.03.2016 р. подяка , 26.02.2015 р.- знято раніше накладене стягнення від 18.12.2014 року (а.с.16).
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення судом першої інстанції зазначено незначна сума погашення заборгованості по виконавчому листу, що свідчить про відсутність будь-яких активних дій по відшкодуванню шкоди.
Як вбачається з матеріалів судової справи , на виконанні в установі знаходяться виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 400914 гривень 17 копійок , по яким сплачено лише 1066 гривень , що на думку колегії суддів поряд із вищенаведеними даними свідчить лише про те, що засуджений став на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, є обґрунтованим. Крім того, колегія суддів наголошує, що ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26 серпня 2015 року ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі строком на 3 роки 3 місяці 15 днів , чим покращено становище засудженого.

За таких обставин висновки суду, викладені в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року щодо відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи , судом правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність , ухвала є законною , обґрунтованою та вмотивованою , а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , залишити без зміни , а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.
С У Д Д І :

________________ ________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3