Справа № 569/6991/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його законного представника ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
24 серпня 2011 року близько 21 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з умислом на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, вчинили напад на ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_8 першим наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , а потім разом з ОСОБА_4 нанесли потерпілому не менше чотирьох травматичних дій по голові та обличчю, внаслідок чого заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді рани в міжбрівній ділянці з розповсюдженням на перенісся, перелому кісток носа, саден в лобній ділянці посередині, на кінчику носа, на спинці носа справа та зліва, на лівому крилі носа, в лобній ділянці голови справа, на тильній поверхні 1-го пальця правої кисті, на тильній поверхні правої кисті, на долонній поверхні лівої кисті, на долонній поверхні нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кисті, на долонній поверхні нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, на шкірі верхньої губи посередині, на слизовій оболонці нижньої губи справа та зліва, крововиливів на нижній повіці правого ока, на верхній повіці лівого ока, на правому передпліччі, забою м`яких тканин обох передпліч, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого відкрито заволоділи належними потерпілому мобільним телефоном марки Nokia-6300 вартістю 565 грн. 69 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходилось 10 грн., мобільним телефоном марки Nokia-1200 вартістю 95 грн. 40 коп. та грошовими коштами в сумі 40 грн., внаслідок чого заподіяли потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 741 грн. 09 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання про те, що ввечері 24 серпня 2011 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 , з яким тоді навчалися в школі у паралельних класах, повертатися з центру міста на вул.Черняка (нині - Богоявленська) в м.Рівне. Проходячи біля двору будинку №8, розташованого по вказаній вулиці, побачили потерпілого ОСОБА_9 який, як вони візуально визначили, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Скориставшись цим, вони вирішили потерпілого пограбувати, після чого ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_9 й першим наніс йому удар кулаком в обличчя. Коли потерпілий впав, він також наніс йому два удари кулаком в обличчя, а потім наніс декілька ударів по тулубу. Відразу після нападу на потерпілого вони втекли з місця події, після чого він побачив в ОСОБА_8 два мобільні телефони, викрадені ними в ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_10 повернувся на місце події щоб знайти кришку від одного з телефонів. Викрадені речі ОСОБА_8 здав в ломбард, пробачивши йому шляхом зарахування грошовий борг, що раніше між ними виник.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, подавши до суду письмове клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності та про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з відшкодуванням йому майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином.
З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Як роз`яснив з цього приводу Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 06.11.2009 р. №10 Про судову практику у справах про злочини проти власності, небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, як це вбачається з положень ст.12 й санкції ч.2 ст.187 КК України, особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який за місцем навчання в загальноосвітній школі характеризувався посередньо (а.п.171), однак на даний час за місцем роботи характеризується позитивно, що вбачається з характеристики, виданої підприємцем ОСОБА_7 , раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.165), а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено.
За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити встановлене в санкції частини другої статті 187 КК України основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі й на цих же підставах не призначати ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене в санкції частини другої статті 187 КК України як обов`язкове, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та вищенаведені обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 485, 487, 488 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю у 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: