Справа № 155/1307/15-к Провадження №11-кп/773/250/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тростянець Костопільського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, яку визнано винною за ст.121 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Запобіжний захід ОСОБА_9 змінено з домашнього арешту на взяття під варту, взявши її під варту з-зали суду.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 16.02.2016 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк основного покарання ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення з 21 червня 2015 року по 18 серпня 2015 рік включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 в користь держави 1781 гривню 22 копійок витрат за проведення експертиз.

Дітей, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постановлено залишити проживати під опікою та піклуванням ОСОБА_13 до повного відбуття покарання ОСОБА_9 .

Вироком вирішено долю речових доказів, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнана винною в тому, що вона 20 червня 2015 року о 22 годині в с.Хмельницьке Горохівського району в житловому будинку за місцем свого постійного проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сімейної сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар ножем кустарного виробництва в грудну клітку свого чоловіка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження, внаслідок якого останній помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №43 від 05.08.2015 року у ОСОБА_14 виявлено слідуючі ушкодження: рана передньої поверхні грудної клітки зліва, яка проникає в грудну порожнину, з пошкодженням судин грудної стінки та дуги аорти. Смерть ОСОБА_14 наступила внаслідок одиночного, колюче-ріжучого, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням судин грудної клітки та дуги аорти, що ускладнилось крововтратою. Заподіяне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена ОСОБА_15 , не оспорюючи правильності кваліфікації дій, в апеляційній скарзі вказує на призначення їй надто суворого покарання. Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину свою визнала, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Не враховано також у думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив не призначати надто суворого покарання.

Просить вирок суду змінити, на підставі ст. 69 КК України пом`якшити покарання та призначити їй 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченої та її захисника, які підтримали скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, потерпілого і його представника, які заперечили апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга обвинуваченої до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблено обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_9 в нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які спричинили смерть потерпілого. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах та ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як видно з матеріалів провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, його наслідки, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, характеризується посередньо, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Враховано судом першої інстанції і негативну поведінку потерпілого відносно обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання, до яких правильно віднесено щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину і саме тому призначив їй покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

За таких обставин, твердження обвинуваченої про неврахування судом ряду пом`якшуючих покарання обставин, не заслуговує на увагу.

До обтяжуючих покарання обставин суд обгрунтовано відніс скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Безпідставними також є посилання обвинуваченої в своїй апеляції на неврахування судом думки потерпілого ОСОБА_7 та його представника, які просили призначити обвинуваченій більш м`яке покарання, ніж передбачено Законом, оскільки в суді апеляційної інстанції потерпілий просив вирок залишити без зміни.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Судом першої інстанції та при розгляді справи в апеляційному порядку, не встановлено обставин, які б давали підстави для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі.

Інші обставини, на які посилається в апеляції обвинувачена, були враховані місцевим судом при призначенні остаточного покарання, тому воно було призначено в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з тим, на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_9 слід зарахувати у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року, з моменту взяття її під варту, по 05 травня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Посилання обвинуваченої на те, що у неї на утриманні є ще третя дитина - син ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 також не заслуговує на увагу, оскільки останній вже є повнолітній.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України, що не дає підстав для пом`якшення обраного судом покарання .

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Горохівського районного суду Волинської області від 16 лютого 2016 року щодо неї без зміни.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року, з моменту взяття її під варту, по 05 травня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою в той же строк - з дня отримання нею ухвали.

Головуючий

Судді