Справа № 159/3340/16-к
Провадження № 1-кп/159/206/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_5

представника н/л потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов від прокурора прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 14 травня 2016 року, за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, вдівець, освіта середня-спеціальна, працездатний, не працюючий, раніше не судимий, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 13 травня 2016 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в підсобному приміщенні (хліві), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на побутовому ґрунті та з ревнощів, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останньої, наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по сідницях, а коли ОСОБА_9 втекла і заховалась у коморі житлового будинку за вищевказаною адресою, наздогнав та умисно наніс їй численні удари дерев`яним держаком по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, усвідомлюючи, що цим заподіює дружині особливо сильний фізичний біль і моральні страждання. Завдавши ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 23 червня 2016 року, не менше 54 (п`ятдесяти чотирьох) ударів дерев`яним держаком, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми тіла - множинних гематом голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок та множинних синців тулуба, верхніх і нижніх кінцівок з розвитком постгеморагічної анемії та геморагічного шоку, що за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08 годині 30 хвилин в приміщенні Ковельської ЦРЛ.
Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 , 13 травня 2016 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловій кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останньої, наніс їй не менше 5 (п`яти) ударів дерев`яним держаком по лівій руці, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя та відриву пластинки дистальної фаланги великого пальця лівої кисті, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 219 від 20 травня 2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, що виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованих органами досудового розслідування кримінальних правопорушеннях визнав повністю, надав суду показання про те, що він повністю згідний з викладеним у обвинувальному акті. Показав, що він побив свою дружину через її зраду з іншим чоловіком, яку він побачив особисто. Він шкодує, що так вчинив, просить вибачення у потерпілих та просить суворо його не карати. Позов він визнає повністю щодо матеріальної шкоди та частково щодо моральної шкоди, але в якій сумі пояснити не може.

Допитана у судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона в той день зранку здавала тести в м. Ковелі. Повернулася додому близько 17-ї години, дома була мати, все було добре. Вона відпочила, а потім пішла до своєї куми, щоб через інтернет дізнатися про результати тестів. Повернулася додому близько 22-ї години та побачила, що на порозі сидів батько з палицею, а в кладовці лежала побита мати, яка нічого не говорила тільки стогнала. Вона хотіла підійти до матері, але батько її не пустив, тому вона втікла в свою кімнату, але батько прийшов за нею і наніс їй приблизно п`ять ударів по руці дерев`яним держаком. Вона зателефонувала своїй тітці, яка до їх приїхала, потім приїхала швидка допомога і поліція. Матір і її відвезли в лікарню, але на слідуючий день мати померла. Вона не може пробачити своєму батькові такого вчинку.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що про дану подію йому нічого не відомо, оскільки в той час він перебував на заробітках і йому зателефонували, коли померла мити. Батькові він не пробачає, та просить повністю задовольнити його позов.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , у судовому засіданні, показала, що вона є рідною сестрою померлої, тому їй відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 останнім часом зловживав спиртними напоями у їх сім`ї були сварки, інколи вона показувала синяки, які їй заподіював чоловік. Того дня зранку вона по телефону розмовляла з ОСОБА_8 та по його мові зрозуміла, що він перебуває у нетверезому стані, він скаржився, що його не пустили ночувати до хати та висловлював думку, що вб`є свою дружину, що ввечері він фактично і зробив. Коли ввечері вона приїхала до їх будинку то побачила побиту сестру і племінницю, яких забрала швидка допомога, але на слідуючий день сестра померла.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого та потерпілих узгоджуються між собою, а тому, на переконання суду, вони відповідають суті тих подій, які сталися.

Зазначених в ст. 87 КПК України підстав для визнання досліджених доказів недопустимими, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті. Прокурор, потерпілі та обвинувачений не оспорюють фактичних обставини провадження.

Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного в їх сукупності, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, один з яких є тяжким злочином, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий і в будь-чому протиправному помічений не був. За місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

При призначенні строку покарання за дані злочини, судом враховується небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, особу обвинуваченого та потерпілої, їх взаємовідносини до та після злочину, причини події, яка сталася.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, оскільки ним скоєно тяжкий злочин, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов заявлено цивільним позивачем ОСОБА_4 до цивільного відповідача ОСОБА_8 , в якому він просить стягнути з останнього в його користь майнову шкоду в розмірі 12 212.00 гривень та моральну шкоду в сумі 500 000 гривень.

У судовому засіданні потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 заявлений позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав.

Обвинувачений-цивільний відповідач ОСОБА_8 позов визнав частково та згідний повністю відшкодувати майнову шкоду та частково моральну шкоду.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши надані докази до цивільного позову, приходить до висновку про підставність вимог ОСОБА_4 , а тому заявлений позов підлягає до задоволення в частині майнової шкоди повністю, а в частині моральної шкоди частково.

Статтею 127 ч. 2 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Положеннями ч. 2 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суд вважає позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково в частині стягнення моральної шкоди, враховуючи глибину душевних страждань у зв`язку із смертю матері, порушенням у зв`язку з цим його нормальних життєвих зв`язків і необхідності вжити додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає необхідним визначити відшкодування заподіяної моральної шкоди на суму двісті тисяч гривень.

На майно обвинуваченого ОСОБА_8 арешт не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, продовжено до 11.11.2016 року.

Відповідно до внесених Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року у ст. 72 КК України змін, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, час попереднього ув`язнення з 14.05.2016 року по 22.09.2016 року ОСОБА_8 слід зарахувати у строк відбування покарання у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після такого зарахування строк відбування покарання ОСОБА_8 має бути зменшений на 264 дні (132х2).

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання слід рахувати з 14.05.2016 року, з часу його фактичного затримання.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, ОСОБА_10 , -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 125 ч. 2 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України, шляхом поглинання менш суворого більш суворим з призначених покарань, призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю злочинів - 8 (вісім) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, ОСОБА_8 залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання рахувати з 14.05.2016 року.

Зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання час перебування його під вартою з 14 травня до 22 вересня 2016 року, а саме 264 (двісті шістдесят чотири) дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 12 212.00 (дванадцять тисяч двісті дванадцять) гривень за майнову шкоду та 200 000.00 (двісті тисяч) на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 8 804.00 (вісім тисяч вісімсот чотири) гривні.

Речові докази по справі, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, знищити, а саме: дерев`яну палицю (держак), рушник зі слідами речовини бурого кольору, зрізи нігтів та волосся з трупа ОСОБА_9 , футболку та штани жіночі чорного кольору, які належали ОСОБА_9 , сорочку, пару резинових тапок, штани чорного кольору, куртку коричневого кольору, які належать ОСОБА_8 , зрізи нігтів ОСОБА_8 , зразки волосся з голови потерпілої ОСОБА_4 , зразки волосся з голови потерпілого ОСОБА_4 , п`ять волосин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той же термін з дня отримання копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1