У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт та додані до нього документи, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009439 від 03.07.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
30.08.2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Зазначений обвинувальний акт передано судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 30 серпня 2016 року, про що є відповідний запис в журналі реєстрації вхідної кореспонденції.

Прокурор просив призначити судовий розгляд, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту відсутні, а також просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення до судового розгляду та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, вичерпні вимоги до якого містяться в ст. 291 КПК України.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не виконані.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Отже з формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_5 вчинив закінчений злочин, в той час як кваліфікація за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України вказує на вчинення ним закінченого замаху, у зв`язку з чим обвинувачення є нечітким.

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82, п.79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п.52).

Наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Крім того, згідно ч.3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

При цьому суд керується наступним. Строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 було застосовано до 31.08.2016 року включно.

Проте, враховуючи, що прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а системний аналіз положень КПК України свідчить, що клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише в порядку ст. 184, 199 КПК України або ст. 331 КПК України. Отже до направлення обвинувального акту до суду, у разі закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням із прокурором будуть позбавлені права звернутись до суду із відповідним клопотанням.

Відповідно до п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, тяжкість злочину, суд приходить до висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить впевненість в належній процесуальній поведінці ОСОБА_5 . Оцінюючи в сукупності вказані обставини, дані про особу обвинуваченого, наявні підстави для продовження тримання підозрюваного під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід являється співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю злочину та його наслідками, а тому необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За таких обставин, судом не вбачається підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та його захисника щодо зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 17, 110, 291, 314-316, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0009439 від 03.07.2016 року, для виконання вимог, значених в мотивувальній частині ухвали.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2016 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: