Справа № 502/2513/16-к
УХВАЛА

16 листопада 2016 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
До чергової частини Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з Ізмаїльської Державної прикордонної служби про те, що гр-н ОСОБА_4 11.11.2016 року на 8 кілометрі Соломонового рукава річки Дунай здійснював незаконний вилов риби.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин), 11.11.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001052, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України та СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ведеться досудове розслідування.

15.11.2016 року старший слідчий СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна.

У клопотанні слідчого зазначено та підтверджено поясненнями прокурора наступне:

11.11.2016 року, під час проведення огляду місця події були виявлені та тимчасово вилученні знаряддя вчинення злочину: саморобний дерев`яний човен; сітка капронова; 9 щук та 1 карась.

Оскільки вищевказані тимчасово вилучені речі були використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, слідчий клопоче про їх арешт.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав письмову заяву, згідно з якою просить повернути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки воно подано з порушенням строків встановлених ст. 171 КПК України, розглянувши заяву за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.
Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131 132, 167, 170 - 175 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого 11.11.2016 року майна повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1