Справа № 1309/7139/12
пр.№ 1/464/4/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2016 року Сихівський районний суд м.Львова в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

підсудних ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта вища, безпартійного, одруженого, на утриманні якого є двоє малолітніх дітей (2007 та 2012 року народження), військовозобов`язаного, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, безпартійного, одруженого, на утриманні якого є двоє неповнолітніх дітей (2000 та 2010 року народження), військовозобов`язаного, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта вища, безпартійного, одруженого, на утриманні якого двоє малолітніх дітей (2008 та 2011 року народження), військовозобов`язаного, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Нижній Березів Косівського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, освіта вища, безпартійного, одруженого, не судимого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч.3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:
підсудний ОСОБА_21 з метою залякування та припинення ОСОБА_25 оскарження в правоохоронні органи результатів проведеного аукціону по лоту №595251 - автомобіля марки Mitshubishi, модель Pajero Sport 2.5 TD GL, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реалізованого філією №14 ПП «Нива-В.Ш.» шляхом зменшення його вартості через відновлення аукціону за участю раніше визначених ОСОБА_21 двох учасників, а також з метою запобігання діяльності ОСОБА_25 з перешкоджання придбання на аукціонах та прилюдних торгах майна шляхом зменшення його вартості, через відновлення аукціону за участю раніше визначених ОСОБА_21 двох учасників, що у подальшому унеможливило б зменшення вартості вказаного майна та збільшенню прибутків від його подальшої реалізації, замовив та організував спричинення ОСОБА_25 тяжких тілесних ушкоджень групою осіб.

Для реалізації свого протиправного плану ОСОБА_21 залучив особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 .

Так, приблизно в червні 2011 року ОСОБА_21 , зустрівшись з підсудними ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 поблизу фонтану навпроти готелю «Львів», що на пр. Чорновола у м. Львові, запропонував останнім здійснити напад на ОСОБА_25 з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень за матеріальну винагороду - автомобіль ВАЗ 2109-21099 чи грошові кошти в розмірі, еквівалентному вартості вказаного автомобіля, 3 000 доларів США, що за курсом НБУ на момент вчинення злочину становить 23914,50 грн.

Після отримання згоди особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підсудних ОСОБА_26 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на нанесення ОСОБА_25 тілесних ушкоджень на замовлення, ОСОБА_21 розпочав збір особистих даних на потерпілого, й такі надав безпосереднім виконавцям через особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, відповідно до попереднього та погодженого між всіма учасниками групи плану забезпечував автомобілем марки ВАЗ, модель 21104, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , перевезення групи до місця стеження за ОСОБА_25 , а також місця вчинення злочину та транспортування знаряддя вчинення злочину - металевих труб.

З метою визначення оптимального місця та часу вчинення вказаного злочинного діяння ОСОБА_27 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , діючи як співвиконавці згідно з попередньо обумовленим та узгодженим із замовником планом злочину розподілу ролей протягом жовтня-листопада 2011 року проводили зовнішнє спостереження за ОСОБА_25 . Внаслідок таких дій останні встановили точне місце його проживання, шляхи пересування та приблизний час прибуття додому, а також обрали місце вчинення нападу. В подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підсудні ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , діючи по узгодженню із замовником вказаного злочину - ОСОБА_21 , розробили план нападу на ОСОБА_25 . Для реалізації зазначеного плану підсудні ОСОБА_27 та ОСОБА_23 24.10.2011 року придбали у ПрАТ «УВТК», що за адресою: вул. Навроцького, 6, м. Львів, металеву трубу, яку для полегшення вчинення нападу, попередньо розділили на три частини, один вільний край якої обернули поліетиленовим пакетом. З метою завдання тілесних ушкоджень поклали зазначені частини труби в багажник автомобіля ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_3 , яким керувала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою подальшого транспортування на місце вчинення злочину.

14 листопада 2011 року, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , діючи як співвиконавці підсудний ОСОБА_27 прибув автомобілем ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_3 , яким керувала особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, а ОСОБА_23 та ОСОБА_24 автомобілем марки «Форд», під керуванням ОСОБА_28 , до багатоповерхового будинку № 29, що на вул. Виговського у м.Львові, де попередньо спільно очікували ОСОБА_25 .

Цього ж дня, 14.11.2011 року, приблизно о 18 год., зауваживши, що в напрямку будинку № 29, що на вул.Виговського у м.Львові рухається ОСОБА_25 та опізнавши його, підсудні ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 напали на нього та нанесли чисельні удари частинами металевої труби по тілу, внаслідок яких заподіяли останньому тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку важкого ступеня з переважним ураженням базально-стовбурового відділу, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми, яка ускладнилась аспіраційним синдромом, гострим запаленням та набряком легенів, набряком-набуханням головного мозку, синяк на верхній повіці правого ока, крововилив в білкову оболонку правого ока, три забійних рани волосистої частини голови - в лобній ділянці справа, в правій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій тім`яно-потиличній ділянці, перелом лобної кістки справа з переходом на основу черепа, перелом правої скроневої кістки з переходом на основу - мале крило основної кістки справа, переломом тім`яної та потиличної кісток черепа зліва з переходом на ліву піраміду скроневої кістки, переломом виличної дуги справа, забій головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальні крововиливи з ураженням правої лобної та скроневої часток, лівої потиличної та правої тім`яно-потиличної часток, крововилив у стовбурний відділ мозку - Вароліїв міст та ніжки мозку, субдуральний крововилив правої лобно-скроневої ділянки голови, синяк в правій приорбітально-виличній ділянці, 3 садни смугоподібної форми, розташовані поперечно, передньої черевної стінки з крововиливами в підшкірну жирову клітковину на рівні саден, синяки на тильній поверхні між фалангових суглобів 3,4 пальців лівої кісті, синяк смуго подібної форми з осадженням по верхньому краю на передній поверхні правого колінного суглобу, синяк на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглоба, уламковий перелом правого надколінника, розміжчення підшкірної клітковини по передній поверхні правого колінного суглобу, синяк та садно на внутрішній поверхні н/з лівого стегна, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Від отриманих травм ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_5 в приміщенні комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги помер. Під час заподіяння ОСОБА_29 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 тілесних ушкоджень ОСОБА_25 такі були викриті потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які знаходились неподалік місця події. Будучи викритими, намагаючись уникнути затримання, такі почали бігти з місця події в напрямку вул. Любінська у м.Львові, де сіли у таксі, на якому намагалися втекти, однак були затримані працівниками міліції.

Поряд з цим, 14 листопада 2011 року приблизно о 18 год. підсудні ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , вчиняючи дії, спрямовані на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , зауважили, що в напрямку будинку № 29 на вул. Виговського у м.Львові рухаються оперуповноважені СКР Залізничного PB ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_30 , які представились працівниками міліції та звернулись до них із вимогою припинити протиправні дії. У відповідь на законні вимоги працівників міліції СКР Залізничного PB ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про припинення протиправних дій, підсудні ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не реагували та почали чинити працівникам міліції опір, який виражався в їхніх активних діях, в застосуванні фізичної сили до працівників правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, а саме такі розпочали втечу з місця події з метою уникнення затримання та під час переслідування їх працівниками міліції, зупиняючись, висловлювались до останніх нецензурними словами та погрожували застосуванням фізичної сили, при цьому розмахуючи та демонструючи працівникам міліції металеві труби, які тримали у руках.

Продовжуючи свої неправомірні дії, підсудні ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , перебуваючи поблизу будинку №96 по вул. Любінській у м. Львові, під час їх затримання працівниками СКР Залізничного PB ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_31 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що останні є працівниками міліції та виконують свої службові обов`язки, вчинили їм опір, умисно застосовуючи відносно них фізичну силу. Зокрема, ОСОБА_22 наносив удари руками й ногами в голову та по інших частинах тіла ОСОБА_11 , а також погрожував складним ножем «Super knife» ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_32 , в свою чергу ОСОБА_23 наносив удари руками та ногами в голову й по інших частинах тіла ОСОБА_9 , а також удар металевою трубою в голову ОСОБА_11 , а ОСОБА_24 наносив удари руками, ногами в голову та по інших частинах тіла ОСОБА_33 . Вказані дії підсудних стали перешкодою для виконання ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_31 своїх службових повноважень, спричинивши останнім легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Зокрема, ОСОБА_11 отримав струс головного мозку, рану тім`яної ділянки зліва, синяки на зовнішній боковій поверхні лівого та правого плеча, на передній поверхні обох колінних суглобів, ОСОБА_9 - два садна на передній поверхні лівої гомілки, два садна у нижній третині лівого передпліччя, а ОСОБА_30 - садно третього пальця правої кисті, синяк біля основи четвертого пальця правої кисті.

Окрім того, при викритті підсудних працівниками міліції ОСОБА_23 відкрито викрав майно ОСОБА_25 , а саме барсетку вартістю 300 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон Нокія 1112 вартістю 500 гривень та особисті документи потерпілого - паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Transit, р.н. НОМЕР_5 , на прізвище власника ОСОБА_34 , дозвіл на зброю № НОМЕР_6 від 22.02.2008 року. Таким чином, своїми діями ОСОБА_23 спричинив матеріальну шкоду в розмірі 800 грн. При цьому дану барсетку із всім в ній наявним ОСОБА_23 передав ОСОБА_22 , який заздалегідь не обіцяючи, однак знаючи, що майно одержане злочинним шляхом, отримав та зберігав його, і таке в подальшому було виявлено на передньому пасажирському сидінні автомобіля - таксі марки «Опель Вектора», реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_21 вину в інкримінованому йому злочині не визнав, та зазначив, що жодного відношення до побиття ОСОБА_25 , з яким незнайомий, він не має. Окрім цього додав, що з підсудними ОСОБА_23 та ОСОБА_24 він раніше також не був знайомий. 15.11.2011 року він перебував з дружиною та сином вдома, та близько 8 год. ранку до нього прийшли працівники міліції і забрали до райвідділку для дачі пояснень. За його словами, про причетність його до побиття ОСОБА_35 стверджував підсудний ОСОБА_22 , з яким він знайомий декілька років, однак на очній ставці такий відмовився від своїх показів відносно ОСОБА_36 та зазначив, що сказане ним раніше відносно останнього є брехнею. Щодо причетності до філії №14 ПП «Нива-В.Ш.» вказав, що жодного відношення до неї не має, окрім як його брат купував через таку автомобіль марки MITSHUBISHI приблизно наприкінці весни 2011 року.

Обвинувачений ОСОБА_22 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що 14 листопада 2011 року приблизно о 17 год. йшов на тренування разом з своїми друзями ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . Проходячи навпроти будинку №29 по вул. Виговського в м.Львові, до нього підійшов невідомий чоловік, як було встановлено пізніше це був ОСОБА_25 , та наніс йому декілька ударів. Захищаючись від останнього він підняв з землі палку та наніс нею удари такому, після чого підбіг на допомогу ОСОБА_24 та розпочалася бійка. Звернув увагу на те, що навмисних ударів по голові ОСОБА_25 ані він, ані ОСОБА_37 не завдавали, однак через деякий час після нанесення ударів останній закричав і впав на землю, після чого вони припинили свої дії. Після цього до них підійшов ОСОБА_38 , який на момент бійки відлучився, та вони помітили групу людей, яка рухалась до них, викрикуючи нецензурні слова та погрожуючи їм розправою. Злякавшись, він, ОСОБА_24 та ОСОБА_23 почали тікати, та прибігши до «Будинку меблів» на вул. Любінській, вони сіли в таксі, однак в подальшому були затримані даними особами, які згодом виявились працівниками міліції. Підсудний звернув увагу на те, що жоден з цих осіб їм не повідомляв про те, що є працівником міліції та не демонстрував службове посвідчення. За його словами, після затримання вони були доставлені в Залізничний РВ, де під тиском та катуваннями працівників міліції він дав показання про те, що на замовлення особи на ім`я ОСОБА_39 за винагороду він разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_23 побили ОСОБА_25 , і в цьому їм допомагав ОСОБА_40 , з яким перебував у дружніх відносинах.

На питання щодо викрадення барсетки ОСОБА_25 під час побиття такого, підсудний зазначив, що у цей день він був зі своєю барсеткою та пакетом і міг на місці події при бійці переплутати свою барсетку з барсеткою ОСОБА_41 .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_24 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що 14 листопада 2011 року ввечері, він разом з своїми знайомими ОСОБА_22 та ОСОБА_23 зустрілись на вул. Виговського в м.Львові, щоб піти на тренування в спортзал. По дорозі відбулась сутичка між ним, ОСОБА_22 з невідомим громадянином, як стало відомо пізніше це був потерпілий ОСОБА_25 . В подальшому його, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 було затримано працівниками міліції та доставлено в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України. Вказав, що особа на ім`я ОСОБА_42 йому невідома.

Окрім цього, підсудний зазначив, що під тиском працівників міліції під час досудового слідства він дав покази про те, що на прохання свого знайомого ОСОБА_43 він брав участь в аукціоні з продажу автомобілів з метою пониження стартової ціни на автомобіль та відповідно придбання автомобіля за заниженою ціною.

Також під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_24 заперечив свої попередні показання про те, що за вказівкою ОСОБА_43 та за сприяння ОСОБА_44 він разом з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 побили ОСОБА_25 .

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_23 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та надав аналогічні за змістом обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_24 показання, та додав, що жодної бійки з потерпілим в нього не було, а з громадянином ОСОБА_45 він не знайомий.

Незважаючи на невизнання підсудними своєї вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, суд вважає, що зібраними та дослідженими судом доказами по справі повністю доведена винуватість у вчиненні: ОСОБА_21 злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_22 злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.198, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_23 злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2, ст.342, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_24 злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Зокрема, показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_25 неодноразово брав участь у аукціонах та ретельно цікавився діяльністю ПП «Нива В.Ш.», яке займається реалізацією з аукціону заставного майна, в тому числі і реалізацією автомобілів. Як зазначав її чоловік, торги проводились з порушеннями, тому він звертався зі скаргами в прокуратуру на незаконну діяльність керівництва ПП «Нива В.Ш.», після звернення з якими до нього на мобільний телефон дзвонили з погрозами різні люди. Про побиття 14.11.2011 року її чоловіка вона дізналася по телефону від невідомих людей, а згодом від працівників міліції їй стало відомо, що у вбивстві її чоловіка обвинувачуються ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , а допомагав їм у цьому ОСОБА_46 . Цивільний позов про стягнення на її користь витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_25 у медичному закладі, - 1 506,66 грн.; витрат, пов`язаних з похованням - 10 468,35 грн. та встановленням пам`ятника - 17 700 грн.; витрат, пов`язаних з оформленням спадщини - 2490,04 грн, а також 1 600 000 грн. моральної шкоди підтримала, а цивільний позов в частині вимог до підсудного ОСОБА_21 просить залишити без розгляду, оскільки таким шкоду відшкодовано у повному обсязі.

Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які на момент вчинення підсудними злочину працювали оперуповноваженими СКР Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, зазначили, що 14 листопада 2011 року вони виконували постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про здійснення приводу свідка за адресою: АДРЕСА_6 . Близько 18 год., перебуваючи за вказаною адресою, почувши крики, вони побачили, як троє невідомих осіб, одягнених у темний одяг, наносили удари палками, що в подальшому виявились металевими трубами, по всьому тілу невідомого чоловіка, як встановлено згодом - ОСОБА_25 . Після першого удару останній впав на землю, але незважаючи на це, невідомі продовжували наносити йому удари. Намагаючись припинити злочинні дії таких, вони голосно кричали, що з міліції і щоб останні негайно припинили свої дії, однак ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 ще декілька разів нанесли удари ОСОБА_25 , зокрема по голові, та почали втікати в сторону «Будинку меблів», що по вул. Любінській в м.Львові. Втікаючи з місця вчинення злочину, один з підсудних ОСОБА_23 взяв з собою барсетку ОСОБА_35 , яку в подальшому при втечі передав ОСОБА_22 . Водночас під час втечі підсудні, які були фізично сильніші за працівників міліції, декілька разів зупинялись і погрожували останнім, в тому числі металевими трубами, й такі погрози сприймалися ними реально, та демонстрували свою фізичну силу. Під час переслідування один з втікачів викинув металеву трубу, а біля «Будинку меблів» на вул. Яворницького Любінська в м.Львові вони заскочили в таксі, яке було припарковане на зупинці громадського транспорту, і намагались втекти, чинили опір працівникам міліції, в результаті чого останнім були завдані тілесні ушкодження, однак працівниками міліції вдалося затримати підсудних. Окрім цього, у судовому засіданні потерпілі звернули увагу на те, що при затриманні у підсудного ОСОБА_22 бачили ніж, яким він їм також погрожував. Цивільні позови підтримали в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_47 , який в листопаді 2011 року працював водієм таксі, зазначив, що 14 листопада 2011 року приблизно о 18 год. 15 хв. він припаркував свій автомобіль «Опель Вектра» на вул.Любінська Яворницького в м.Львові та очікував на виклик. В цей час до нього в автомобіль на переднє сидіння сів невідомий чоловік та наказав їхати, і водночас на заднє сидіння автомобіля сів ще один невідомий чоловік, в руках якого була металева труба, замотана в поліетиленовий пакет, який також наказав їхати, проте не повідомляв куди. В цей час він помітив перед автомобілем невідомого чоловіка, який не був у формі, однак показав посвідчення працівника міліції та наказав виходити з автомобіля. Він вийшов з автомобіля, а працівник міліції витягнув з автомобіля чоловіка, який сидів на передньому сидінні, інший працівник міліції в ході боротьби затримав чоловіка, який сидів на задньому сидінні автомобіля, в свою чергу іншими працівниками міліції було затримано третього невідомого чоловіка. За словами свідка ОСОБА_48 , при затриманні одному з працівників міліції розбили голову.

Згідно з аналогічними за змістом показаннями свідків ОСОБА_49 ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , які працювали в стоматологічній клініці ПП «Аверс- Арт», що по вул. Виговського 29а в м.Львові, такі 14 листопада 2011 року близько 18 год. помітили на дорозі побитого та закривавленого чоловіка, якому до приїзду карети швидкої медичної допомоги ними було надано першу медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_52 , який працює лікарем КП «Львівська станція швидкої медичної допомоги», зазначив, що 14 листопада 2011 року приблизно о 18 год. 30 хв. він в складі бригади швидкої медичної допомоги прибули на виклик на АДРЕСА_7 , де згідно з повідомленням невідомими особами було сильно побито людину. Прибувши на виклик, він побачив, що в дворі будинку АДРЕСА_7 на землі лежить чоловік з травмою голови та численними ранами, який був без свідомості, загальний стан такого був критичний, відтак його було госпіталізовано.

Аналогічні показам свідка ОСОБА_53 надала покази свідок ОСОБА_54 , яка станом на 2011 рік працювала медсестрою «Львівська станція швидкої медичної допомоги» ПС №1.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_55 , такий підтвердив факт сутички між працівниками міліції та невстановленими особами біля «Будинку меблів» на перехресті вул. Люблінська вул. Петлюри в м.Львові близько 18 год 14 листопада 2011 року.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , які працювали в Залізничному РВ оперуповноваженими карного розшуку, та дали аналогічні за змістом покази, зазначили, що восени 2011 року за вказівкою начальника виїхали до «Будинку меблів» по вул. Люблінській у м.Львові допомогти їхнім співробітникам ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 затримати злочинців. Прибувши на місце події вони побачили, як їх співробітники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 приймають участь в сутичці з трьома невідомими чоловіками, які фізично значно сильніші за їх співробітників, як було встановлено пізніше, це були ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . В руках таких був ніж й труби, останні активно чинили опір при затриманні та наносили удари працівникам міліції. Спільними зусиллями разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вони затримали ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , при цьому таким при затриманні тілесні ушкодження не були заподіяні. За словами свідка ОСОБА_60 , ОСОБА_24 після затримання при своїх поясненнях назвав прізвище ОСОБА_61 і ОСОБА_62 , та зазначив, що ОСОБА_40 їх привіз на саме місце, де відбулась подія, а ОСОБА_21 безпосередньо був організатором.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_63 - старшого експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області, 15 листопада 2011 року він був залучений в якості спеціаліста при проведенні відтворення обстановки та обставин події по вул. Виговського в м.Львові, та заперечив факт тиску від будь-яких присутніх осіб при відтворенні обставин місця події. За його словами, покази давалися добровільно і ані фізичного, ані психологічного впливу до учасників не застосовувалося.

Згідно з оголошеними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_64 (т.8 а.с.53-56) та аналогічними за змістом показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_65 , 15 листопада 2011 року вони були присутні як поняті при проведенні працівниками міліції відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_22 та ОСОБА_24 по вул. Виговського в м.Львові. Вказані особи показали місце, де вони брали металеві труби, маршрут їх руху, де вони очікували на потерпілого поблизу будинку №29 по вул. Виговського в м.Львові, як наносили йому удари, де впав потерпілий та напрямок їх руху після того, як їх почали переслідувати працівники міліції, місце, де стояв автомобіль таксі, в який вони сідали та місце, де їх затримали працівники міліції. Жодного фізичного чи психологічного тиску до осіб, які були на відтворенні обставин місця події, зі сторони працівників міліції не застосовувалось.

Згідно з аналогічними за змістом показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , а також оголошених показань свідків ОСОБА_68 (т.4 а.с.222-224), ОСОБА_69 (т.4 а.с.225-227), які на час вчинення інкримінованих підсудним злочинів працювали оперуповноваженими ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, 14 листопада 2011 року з Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області надійшло повідомлення про те, що на вул. Виговського у м.Львові, троє чоловіків побили металевими палицями гр. ОСОБА_25 , який в критичному стані перебував в лікарні. З метою забезпечення розкриття даного злочину вони прибули до вказаного районного відділку, де на той час знаходились затримані за підозрою у вчиненні даного злочину ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . Під час допиту дані особи повідомили, що діяли за вказівкою ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , які пообіцяли винагороду за побиття потерпілого, надали інформацію про його місце проживання та автотранспорт. Після отримання даних про ОСОБА_21 , вказані свідки в нічний час прибули за місцем проживання останнього на АДРЕСА_8 . Вранці його затримали та доставили в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, де останній повідомив, що його роль у побитті потерпілого є мінімальною, оскільки він участі у вчиненні злочину не брав, інструкцій ніяких не надавав, а тільки звів людей.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_70 , який працював оперуповноваженим СКР Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС, він відбирав пояснення в ОСОБА_22 з приводу побиття людини по вул. Виговського в м.Львові. В своїх поясненнях останній повідомив, що в листопаді він разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_23 на вул. Виговського в м.Львові нанесли тілесні ушкодження невідомому йому чоловікові. Побиття вони виконували на замовлення особи на ім`я ОСОБА_39 , оскільки він заважав торгам на аукціоні. За що вони мали отримати винагороду автомобіль або грошовий еквівалент. Крім того, зазначив, що під час написання ОСОБА_22 явки з повинною не вказував останньому, що саме тому писати в ній.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_71 , яка є дочкою ОСОБА_25 , вказала, що, як їй відомо з телефонних розмов батька, він брав участь у прилюдних торгах та розкрив незаконну схему по аукціону, і з цього приводу неодноразово звертався в прокуратуру та райвідділ, через що йому телефонували з погрозами. Зокрема, від батька їй відомі такі прізвища як ОСОБА_62 , ОСОБА_72 і ОСОБА_61 , оскільки вони йому періодично телефонували та погрожували.

Свідки ОСОБА_73 , ОСОБА_74 та ОСОБА_75 в судовому засіданні дали аналогічні за змістом показання про те, що працювали разом з ОСОБА_25 в ПАТ «Родовід Банк», і останній зацікавився діяльністю фірми « ОСОБА_76 », яка здійснює торги з аукціону рухомим та нерухомим майном. За їх словами, ОСОБА_77 було встановлено, що дана фірма проводить аукціони з порушенням встановленого порядку. Окрім цього, вказані свідки зазначили, що зі слів ОСОБА_25 , після його звернень в прокуратуру, у нього виник конфлікт з директором фірми «Нива В.Ш.» ОСОБА_78 , який телефонував йому та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_79 , який перебував в родинних відносинах з ОСОБА_25 , зі слів останнього йому стало відомо, що ОСОБА_80 розкривав махінації ОСОБА_81 та ОСОБА_82 , та від них були погрози словесного характеру через телефонні розмови, з приводу чого він звертався до правоохоронних органів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_83 , який є рідним братом підсудному ОСОБА_21 , зазначив, що весною 2011 року приймав участь в аукціоні по продажу автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO Sport. Переможцем на даному аукціоні був визнаний він, оскільки запропонував більшу ціну від всіх запропонованих учасниками, а саме близько 115 000 грн. Автомобіль купував для власного користування, однак за порадою майстрів технічного обслуговування, через наявність технічних пошкоджень у червні місяці 2011 року продав його.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_84 та ОСОБА_85 в судовому засіданні дали аналогічні за змістом покази про те, що в 2011 року ОСОБА_85 придбав автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO Sport 2.5 TD GL2007 року випуску за 22 100 доларів США.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_86 , ОСОБА_87 дали аналогічні за змістом показання про те, що є працівниками ПрАТ «УВТК», що по вул. Навроцького, 6 в м.Львові, дане підприємство займається реалізацією та порізкою виробів з металу. Під час проведення досудового розслідування та під час допиту в судовому засіданні їм було представлено для ознайомлення видаткову касову накладну, згідно з якою ПрАТ «УВТК» провело реалізацію та порізку металевої труби розміром d-32х3.2. Осіб, які купували, та обставини придбання вказаної вище металевої труби їм невідомі.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_88 , яка допитана під час досудового розслідування, та показала, що дізналася від ОСОБА_25 про те, що в травні 2011 року під час проведення аукціону автомобіля «MITSHUBISHI PAJERO SPORT» вказаний автомобіль було незаконно продано за заниженою ціною, і з даного приводу він мав намір звертатись в правоохоронні органи (т.11 а.с.48-51).

Згідно з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_89 , який був допитаний під час досудового розслідування, весною 2011 року на пропозицію свого знайомого ОСОБА_25 він приймав участь в аукціоні, який проводився фірмою ПП « ОСОБА_76 » в приміщенні готелю «Львів». Під час проведення торгів він мав намір придбати автомобіль «MITSHUBISHI PAJERO SPORT», однак щодо кожного підняття ним ціни на автомобіль, його суперник не задумуючись піднімав ціну ще вище, тобто було видно, що ця особа спеціально піднімає ціну, тому відразу склалось враження, що аукціон виграти неможливо, тому зупинився на ціні 160 000 грн. В подальшому з офіційного сайту стало відомо результати торгів, згідно з якими згаданий автомобіль було придбано за 100 000 грн. (т. 7 а.с.63-66).

Відповідно до оголошених в судовому засіданні показань допитаного під час досудового розслідування свідка ОСОБА_90 , який перебував з ОСОБА_25 в дружніх відносинах, такий пояснив, що при розмовах з останнім чув від нього неодноразово про те, що на аукціонах відбувається фальсифікація результатів торгів, згадував прізвище ОСОБА_72 та повідомляв про наміри звернутися в правоохоронні органи з приводу незаконних дій, пов`язаних із проведенням аукціонів ПП « ОСОБА_76 » з продажу автомобілів та нерухомого майна. В кінці серпня на початку вересня 2011 року при зустрічі з ОСОБА_25 , останній повідомив, що йому відмовили в правоохоронних органах в порушенні справи, однак він цього не залишить і продовжить збирати інформацію про махінації на аукціонах, проведених ПП « ОСОБА_76 » з метою відкриття їх незаконної діяльності. Орієнтовно в жовтні 2011 року ОСОБА_25 повідомив його, що за ним ведеться спостереження, бо зауважував один і той самий автомобіль марки ВАЗ. При цьому однозначно зазначав, що це пов`язано з його самостійним розслідуванням з приводу фірми « ОСОБА_76 » і її керівника ОСОБА_91 (т.8 а.с. 43- 47)

Згідно з оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_92 , наданих під час досудового розслідування, такий був знайомий з ОСОБА_25 з 1998 року та ствердив, що був очевидцем конфлікту між директором ПП «Нива В.Ш.» та ОСОБА_25 під час перебування в місці проведення торгів (т.8 а.с. 48-51), а також вказав на те, що останній повідомив його про виявлення махінацій при проведенні аукціону, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів, після чого йому погрожували фізичною розправою.

Даними протоколу огляду місця події від 14.11.2011 року стверджується, що місцем події є ділянка місцевості, розташована на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96, на якій поблизу автомобіля Опель Вектра, р.н. НОМЕР_7 , знаходилися затримані - ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . При проведенні огляду автомобіля Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_7 , з підлоги виявлено та вилучено розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору; з салону автомобіля між задньою правою дверкою та заднім сидінням - металеву трубу довжиною 80 см.; з переднього пасажирського сидіння - барсетку чорного кольору, у якій знаходилися мобільний телефон Нокія 1112, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на прізвище ОСОБА_25 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Transit, р.н. НОМЕР_8 , на прізвище власника - ОСОБА_34 , дозвіл на зброю № НОМЕР_6 від 22.02.2008р. З асфальтного покриття по ліву сторону від даного автомобіля виявлено металеву трубу довжиною 79 см. (т. 1 а.с. 28-36).

Висновком судово-трасологічної експертизи №5/321 від 18.05.2012 року підтверджується, що дві металеві труби, які вилучені 14.11.2011 року з ділянки місцевості на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96, мають спільні групові та індивідуальні ознаки, спільну лінію розрізу і до розділення складали одне ціле ( т.8 а.с. 190-191).

Згідно з протоколом огляду місця події від 14.11.2011 року на ділянці місцевості, що розташована між будинками АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 , виявлено та вилучено медичні серветки та марлеві відрізки зі слідами крові ОСОБА_25 (т.1 а.с. 37-40).

З висновку судово-медичної експертизи №935/2011-ім від 07.12.2011 року вбачається, що на двох марлевих тампонах, медичній серветці, вилучених під час місця події - ділянки місцевості, що розташована між будинками АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 , виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_25 (т.3 а.с. 109-112)

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події із підозрюваним ОСОБА_29 від 15.11.2011 року, який проведений з участю адвоката ОСОБА_93 , та долученої до нього фототаблиці, обвинувачений ОСОБА_22 розповів про обставини замовлення ОСОБА_21 побиття ОСОБА_25 , показав на місці про обставини нанесення ним, ОСОБА_24 та ОСОБА_23 металевими трубами ударів ОСОБА_25 , а також обставини їх затримання працівниками міліції (т.1 а.с.158-183).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №102/11 від 22.12.2011 року та долучених таблиць, причиною смерті ОСОБА_25 є відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку важкого ступеня з переважним ураженням базально- стовбурового відділу, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми, яка ускладнилась аспіраційним синдромом, гострим запаленням та набряком легенів, набряком-набуханням головного мозку, та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_25 констатована ІНФОРМАЦІЯ_5 о 21 год. 45 хв. При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_25 виявлено такі ушкодження: синяк на верхній повіці правого ока, крововилив в білкову оболонку правого ока, три забійних рани волосистої частини голови - в лобній ділянці справа, в правій тім`яно-скроневій ділянці, в лівій тім`яно-потиличній ділянці, перелом лобної кістки справа з переходом на основу черепа, перелом правої скроневої кістки з переходом на основу - мале крило основної кістки справа, переломом тім`яної та потиличної кісток черепа зліва з переходом на ліву піраміду скроневої кістки, переломом виличної дуги справа, забій головного мозку важкого ступеня субарахноїдальні крововиливи з ураженням правої лобної та скроневої часток, лівої потиличної та правої тім`яно-потиличної часток, крововилив у стовбурний відділ мозку - Вароліїв міст та ніжки мозку, субдуральний крововилив правої лобно-скроневої ділянки голови, синяк в правій приорбітально-виличній ділянці, 3 садна смугоподібної форми, розташовані поперечно, передньої черевної стінки з крововиливами в підшкірну жирову клітковину на рівні саден, синяки на тильній поверхні між фалангових суглобів 3,4 пальців лівої кисті, синяк смугоподібної форми з осадженням по верхньому краю на передній поверхні правого колінного суглобу, синяк на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглоба, уламковий перелом правого наколінника, розміжчення підшкірної клітковини по передній поверхні правого колінного суглобу, синяк та садно на внутрішній поверхні н/з лівого стегна. Пошкодження утворилися від контакту з тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, імовірно, циліндричної форми, могли бути спричинені 14.11.2011 року незадовго до поступлення в лікарню від неодноразових ударів металевою трубою (т.2 а.с. 11-23).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , ОСОБА_25 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 44 років (т.4 а.с.7).

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи клаптя шкіри з тім`яної ділянки голови трупа ОСОБА_25 №316/2011-мк від 20.12.2011 року та таблицею до нього, забійна рана, яка утворилася від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, ймовірно циліндричної форми ( т.2 а.с. 40-42).

З висновку медико-криміналістичної експертизи №13/2012 від 27.01.2012 року та доданої таблиці вбачається, що забійна рана на клапті шкіри з тім`яної ділянки голови від трупа ОСОБА_25 могла утворитися від дії металевої труби №1, вилученої в ході огляду місця події - ділянки місцевості, на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96 (т.5 а.с. 89-92).

Згідно з висновком медико-криміналістичної експертизи №14/2012-мк від 27.01.2012 року та долученої до нього таблиці, не виключено, що забійна рана на клапті шкіри з тім`яної ділянки голови від трупа ОСОБА_25 утворилася від дії металевої труби №2, вилученої в ході огляду місця події - ділянки місцевості, що розташована на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96 ( т.5 а.с. 97-100).

З висновку судово-медичної експертизи №970/2011-ім від 09.12.2011 року та таблиці до нього вбачається, що у слідах на куртці, майці, светрі, лівому черевику, вилучених у потерпілого ОСОБА_25 , виявлена кров людини, я ка може походити від останнього (т.3 а.с. 7-14).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи №972/2011-ім від 12.12.2011 року та таблиці до нього, у слідах на куртці, капюшоні, лівому черевику, вилучених у ОСОБА_26 , виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_25 (т.3 а.с. 54-60).

Згідно з протоколом прийому телефонного повідомлення від 14.11.2011 року, в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області поступило повідомлення з травмпункту №3 від лікаря Добош про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_25 , 1967 року народження, якого 14.11.2011 року о 18.00 год. по вул. Виговського, 29А у м. Львові побили невідомі, госпіталізований із діагнозом відкрита черепно-мозкова травма (т.1 а.с. 10).

З протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 23.01.2012 року видно, що потерпілі ОСОБА_94 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 прямо вказали на ОСОБА_23 як на особу, яка 14.11.2011 року, перебуваючи поблизу будинку №29 по вул. Виговського у м. Львові, спільно із ОСОБА_29 та ОСОБА_24 наносила ОСОБА_25 удари металевою трубою, а при затриманні вчинила опір працівникам міліції (т. 5 а.с.105-108, 109-112, 113-116).

Відповідно до даних протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 27.02.2012 року, свідок ОСОБА_47 прямо вказав на ОСОБА_26 як на особу, яка 14.11.2011 року сіла на переднє сидіння його автомобіля та вчинила опір працівникам міліції при затриманні (т.6 а.с.38-41).

Згідно з протоколами відтворення обстановки та обставин події із потерпілими ОСОБА_30 , ОСОБА_9 від 23.02.2012 року та ОСОБА_11 від 28.02.2012 року, такі розповіли та показали на місці про обставини нанесення 14.11.2011 року поблизу будинку №29 по вул. Виговського у м. Львові ОСОБА_29 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 потерпілому ОСОБА_25 ударів металевою трубою по голові та інших частинах тіла, а в подальшому вчинення ними фізичного опору працівникам міліції (т.6 а.с. 17-25, 26-34, 46-61).
Згідно з постановою про привід свідка від 07.11.2011 року, здійснення приводу свідка ОСОБА_95 за адресою: АДРЕСА_6 , доручено працівникам СКР Залізничного PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області до слідчого СВ Залізничного PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області (т.4 а.с. 328).

Рапортом оперуповноваженого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 від 16.11.2011 року, такий повідомив, що 14.11.2011 року разом із оперуповноваженими Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_11 та ОСОБА_31 , виконуючи постанову на привід свідка ОСОБА_96 , стали очевидцями нанесення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 чисельних ударів металевими трубами по різних частинах тіла ОСОБА_25 . У подальшому, при їх затриманні вчинили активний фізичний опір та наносили удари працівникам міліції (т.1 а.с. 16-18).

Згідно з рапортом оперуповноваженого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_11 , останній повідомив, що 14.11.2011 року разом із оперуповноваженими Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 та ОСОБА_31 , виконуючи постанову про привід свідка ОСОБА_96 стали очевидцями нанесення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 чисельних ударів металевими трубами в різні частини тіла ОСОБА_25 . У подальшому, при їх затриманні вчинили активний фізичний опір та наносили удари працівникам міліції (т.1 а.с. 19-20)

Відповідно до рапорту оперуповноваженого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_97 від 16.11.2011 року, такий повідомив, що 14.11.2011 року разом із оперуповноваженими Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , виконуючи постанову на привід свідка ОСОБА_96 стали очевидцями нанесення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 численних ударів металевими трубами в різні частини тіла ОСОБА_25 . У подальшому, при їх затримані вчинили активний фізичний опір та наносили удари працівникам міліції (т.1 а.с. 21).

Висновком судово-медичної експертизи №644/2011 від 17.11.2011 року підтверджується, що у громадянина ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: струс головного мозку, рана тім`яної ділянки голови, синяк на зовнішній боковій поверхні лівого та правого плеча, на передній поверхні обох колінних суглобів, які утворилися від неодноразового контакту з тупими предметами, могли бути спричиненні 14.11.2011 від ударів тупими предметами, можливо металевою трубою та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т.2 а.с. 59).

З висновку судово-медичної експертизи №974/2011-ім від 09.12.2011 року та долученої таблиці, вбачається, що на паперовій серветці, вилученої з місця події - ділянки місцевості, що розташована на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_11 (т.3 а.с. 93-97).

Даними протоколу прийому телефонного повідомлення від 14.11.2011 року, підтверджується, що в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області поступило повідомлення з травмпункту №1 від лікаря ОСОБА_98 про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_11 , якого 14.11.2011 року о 18.20 год. по вул. Любінській у м. Львові побили невідомі. Діагностовано - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку під знаком питання, забійна рана тім`яної ділянки зліва (т.1 а.с. 11)

Згідно з протоколом прийому телефонного повідомлення від 14.11.2011 року, в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області поступило повідомлення з травмпункту №3 від лікаря Бутиль про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_11 , якого 14.11.2011р. о 18.00 год. по вул. Любінській у м. Львові побили невідомі, госпіталізований із діагнозом - струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки зліва (т.1 а.с. 12).

Даними висновку судово-медичної експертизи №648/2011 від 17.11.2011 року підтверджується те, що у громадянина ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження : два садна на передній поверхні лівої гомілки, два садна в нижній третині лівого передпліччя, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 14.11.2011 та відносяться до легкого тілесного у шкодження (т.2 а.с. 69).

Згідно з протоколом прийому телефонного повідомлення від 14.11.2011 року, в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області поступило повідомлення з травмпункту №3 від лікаря Бутиль про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_9 , якого 14.11.2011 року о 18.00 год. по вул. Любінській у м. Львові побили невідомі. При огляді діагностовано - забій м`яких тканин, садно лівої гомілки, забій грудної клітки (т.1 а.с. 14).

З висновку судово-медичної експертизи №646/2011 від 17.11.2011 року вбачається, що у громадянина ОСОБА_97 виявлено тілесні ушкодження: садно третього пальця правої кисті, синяк біля основи четвертого пальця правої кисті, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 14.11.2011 та відносяться до легкого тілесного уш кодження (т.2 а.с. 79).

Протоколом прийому телефонного повідомлення від 14.11.2011 року підтверджується, що в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області поступило повідомлення з травмпункту №3 від лікаря Бутиль про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_10 , якого 14.11.2011р. о 18.00 год. по вул. Любінській у м. Львові побили невідомі. При огляді діагностовано - забій грудної клітки, забій третього пальця правої кисті (т.1 а.с. 13).

Згідно з висновком від 21.11.2011 року за фактом отримання тілесних ушкоджень оперуповноваженими СКР Залізничного PB ЛМУ ГУМВС України у Львівській області було проведено службове розслідування (т.4 а.с. 306-338).

З протоколу обшуку автомобіля ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_3 , від 27.03.2012 року та долучених до нього фототаблиць видно, що під час проведення даної слідчої дії у вказаному автомобілі виявлено та вилучено бінокль чорного кольору «Tasсo», копію паспорта та ідентифікаційного номеру ОСОБА_25 , на якому містяться записи від руки барвником синього кольору «Родовід банк служба безп», довідку про особу ОСОБА_25 та довідку про особу ОСОБА_8 , документи щодо купівлі та порізки труби на ПрАТ «УВТК» (т.7 а.с. 161-167).

Згідно з висновком криміналістичної експертизи №227 від 09.02.2012 року та долученої таблиці, на дактилоскопічній плівці (на яку поміщено мікрооб`єкт, вилучений при огляді місця події - салону автомобіля марки «Опель» модель «Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_7 ) виявлені волокна бавовни синього кольору з нерівномірним розподілом спільної родової належності з волокнистим складом предметів одягу ОСОБА_26 (т.5 а.с. 76-78).

Висновком судово-почеркознавчої експертизи №589 від 28.05.2012 року та долученою до нього ілюстративною таблицею підтверджується те, що рукописний текст «Родовід банк Служба бесп» в нижній частині першого аркуша технічного паспорта громадянина України серії НОМЕР_10 , виданого на прізвище ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який вилучений 27.03.2012 при проведенні обшуку автомобіля марки ВАЗ, модель 21104, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рукописний текст в протоколі відібрання зразків підписів та почерку громадянина ОСОБА_21 від 04.05.2012 року, виконані однієї особою, тобто ОСОБА_21 (т.11 а.с. 212-217).

З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2859 від 10 жовтня 2013 року видно, що рукописний запис «Родовід банк Служба бесп», розташований в нижньому правому куті електрографічної копії аркуша з паспорта громадянина України ОСОБА_25 серії НОМЕР_10 , виконаний не ОСОБА_22 , не ОСОБА_24 , не ОСОБА_23 , а іншою особою. Ким ОСОБА_21 чи іншою особою виконаний вказаний вище рукописний запис, встановити не виявилось можливим. (т. 15 а.с. 78-82).

Згідно з висновком техніко-криміналістичної експертизи документів №590 від 08.06.2012 року та доданою до нього ілюстративною таблицею, технічне зображення паспорта громадянина України серії НОМЕР_10 , виданого на прізвище ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з рукописним текстом «Родовід банк Служба бесп», який вилучений 27.03.2012 року при проведенні обшуку автомобіля марки ВАЗ, модель 21104, реєстраційний номер НОМЕР_3 , виконане ймовірно із зразка паспорта громадянина України серії НОМЕР_10 , виданого на прізвище ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вилученого 25.11.2011 у ході обшуку філії №14 ПП «Нива-В.Ш.» (т.11 а.с.242-252).

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_11 ОСОБА_24 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 Львівської філії ПАТ «Банк «Київська Русь», останнім 25.05.2011 року на рахунок ПП «Ниви- В.Ш.» перераховано грошові кошти в сумі 14 726,62 грн. як гарантійний внесок по договору №1411077, згідно заяви №3073. 27.05.2011р. ОСОБА_24 грошові кошти в сумі 14 726,62 грн. зняті з поточного особового рахунку (т.7 а.с. 192-195).

Даними аналізу мобільних з`єднань, якими користувались ОСОБА_24 та ОСОБА_21 за період з 01.01.2011р. по 15.11.2011р. встановлено, що з номера телефону ОСОБА_24 - НОМЕР_12 на номер телефону ОСОБА_21 НОМЕР_13 (ІМЕІ НОМЕР_14 ) було здійснено 1 вихідний дзвінок - 05.01.2011 року о 17 год. 13 хв. 00 сек., тривалістю 34 секунди (т.10 а.с. 179).

Згідно з аналізом телефонних з`єднань, якими користувались ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_27 протягом 2011 року, встановлено, наявні з`єднання між ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , а також між ОСОБА_29 та ОСОБА_24 (т.10 а.с. 206-208).

Окрім цього, вина підсудних підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами, зокрема оглянутими та долученими до справи речовими доказами: біноклем чорного кольору на якому міститься напис «Tasсo», вилученим у ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 2110 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.7 а.с. 161-167, 176); копією паспорта та ідентифікаційного номеру ОСОБА_25 , на якому містяться записи від руки барвником синього кольору «Родовід банк Служба безп», вилученою у ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 2110 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.7 а.с. 161-167, 176); довідкою про особу ОСОБА_25 та довідкою про особу ОСОБА_8 , вилученою у ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 2110 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.7 а.с. 161-167, 176-178); документами щодо купівлі та порізки труби на ПрАТ «УВТК», вилученими у ході проведення обшуку автомобіля ВАЗ 2110 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.7 а.с. 161-167, 176, 181-183, 186); видатковою накладною №РН-0001776 від 24.10.2011 року щодо купівлі та порізки труби на ПрАТ «УВТК» (т.8 а.с. 34-37); двома металевими трубами, які вилучені 14.11.2011 року з місця події - ділянки місцевості, що розташована на перехресті вулиць Любінської-Яворницького у м. Львові між будинками №94 та №96 (т.8 а.с. 174-181).

Показання потерпілої, свідків ОСОБА_71 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_88 , ОСОБА_90 , ОСОБА_102 стверджуються, зокрема:

наказом №35-01-12 о/с від 01.03.2012р., згідно з яким ОСОБА_25 працював на посаді провідного фахівця відділу оперативної роботи з проблемними активами управління по роботі з проблемними активами відділення ЛРУ AT «Родовід Банк» (т.8 а.с. 152);

заявою ОСОБА_25 від 02.08.2011 року, адресованою директору філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» ОСОБА_103 , відповідно до якої ОСОБА_25 вказує, що за результатами торгів автомобіля MITSHUBISHI, марки PAJERO SPORT 2.5 TD GL, реєстраційний № лоту НОМЕР_15 , переміг учасник, який запропонував 161 000 грн., однак на офіційному сайті опубліковано повідомлення, що вказаний автомобіль був проданий за 100 000 грн.(т.4 а.с. 12);

заявою ОСОБА_25 від 03.08.2011 року, адресованою прокурору Галицького району м. Львова, згідно з якою ОСОБА_25 вказує, що результати торгів щодо автомобіля MITSHUBISHI, марки PAJERO Sport 2.5 TD GL, реєстраційний № лоту НОМЕР_15 , сфальсифіковані (т.4 а.с. 13);
документами щодо участі ОСОБА_25 у аукціонах та прилюдних торгах з реалізації філією №14 ПП «Нива-В.Ш.» рухомого та нерухомого майна (т.4 а.с. 8, 9,11, 28-38, 56-196) ;

документами - протоколами проведеного аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, а саме автомобіля MITSHUBISHI, марки PAJERO SPORT 2.5 TD GL, реєстраційний № лоту НОМЕР_15 (т.4 а.с. 86-89,195);

матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи №341-2775, №341-2775/1, №341-2775/2, згідно з яких вбачається, що ОСОБА_25 звертався в правоохоронні органи з приводу фальсифікації результату аукціону з продажу автомобіля марки MITSHUBISHI, модель PAJERO SPORT 2.5 TD GL, реєстраційний № лоту НОМЕР_15 (т.7 а.с.8-61).

Відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудних у вчиненні злочинів повністю та об`єктивно доведена та розцінює їх показання в частині заперечення вини як обрану ними форму захисту, спрямовану на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Суд приймає до уваги показання підсудних ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , дані ними в якості обвинувачених, оскільки такі повністю відповідають встановленим обставинам справи, під час вказаних допитів підсудні повідомляли такі деталі організації та вчинення злочину, які не могли бути відомі нікому іншому, окрім безпосередніх учасників події. Крім цього, зазначені покази підсудних дані ними в присутності захисників, які самостійно обрані підсудними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Таким чином, дослідивши зібрані докази, виходячи з сукупності всіх обставин, врахувавши спосіб, знаряддя злочину, характер нанесення ударів, поведінку винних та потерпілого, що передувала події, їх стосунки, суд робить висновок про те, що підсудні ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , діючи як співвиконавці, спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_25 з мотивів виконання замовлення ОСОБА_21 , як організатора, яке було досягнуто у формі усної угоди. Відповідно до умов якої виконавці зобов`язувалися побити потерпілого, а замовник в інтересах виконавців вчинити певні дії матеріального характеру. При цьому, судом встановлено, що виконавці із ОСОБА_25 ніяких стосунків не мали, його не знали, причини особистого характеру, з яких би вони побили останнього відсутні. Замовляючи побиття ОСОБА_35 ОСОБА_21 , а ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 наносячи такому удари усвідомлювали, що вони можуть заподіяти тяжкі тілесні ушкодження та бажали їх настання. Разом з тим, виконавці могли усвідомлювати можливість настання наслідків - смерті потерпілого при нанесенні йому тяжких тілесних ушкоджень, однак замовник не міг передбачити такі.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що по факту смерті ОСОБА_25 дії ОСОБА_21 слід кваліфікувати за ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України, тобто організація вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, з метою залякування потерпілого, вчиненого на замовлення. Дії ж ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, тобто вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого на замовлення, групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. Доказів організації та вчинення умисного вбивства підсудними, що кваліфіковано за п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, органами досудового розслідування не доведено та судом не встановлено. При цьому суд звертає увагу на те, що в обвинувальному висновку обвинувачення підсудних в умисному вбивстві сформульовано як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Дії підсудних ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 по факту заволодіння майном ОСОБА_25 , які кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України (розбій) як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що при виявленні ним злочинних дій підсудними ОСОБА_23 особисто заволодів барсеткою потерпілого, яку він в подальшому передав підсудному ОСОБА_22 , що і зазначено останнім в протоколі допиту на досудовому слідстві. Згідно з протоколом огляду місця події вказану барсетку виявлено на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_7 , де за показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_97 та свідка ОСОБА_48 сидів ОСОБА_22 . Відтак, умисел у ОСОБА_23 на заволодіння майном потерпілого виник раптово, а саме після нанесення потерпілому ударів та виявлення їх дій працівниками міліції. ОСОБА_22 заздалегідь не обіцяючи, отримав та зберігав майно ОСОБА_25 барсетку, яке завідомо для нього було одержане злочинним шляхом. Будь-яких даних, щодо участі ОСОБА_24 у заволодінні, отриманні чи зберіганні майном потерпілого органом досудового слідства суду не надано та при судовому слідстві не здобуто.

На підставі наведеного по даному епізоду злочинної діяльності дії ОСОБА_23 слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), дії ОСОБА_22 за ст.198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, а ОСОБА_24 за ч.4 ст.187 КК України слід виправдати за відсутності в його діянні складу злочину.

Щодо інкримінації органами досудового слідства дії підсудних за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого, то такий злочин вчиняється з прямим умислом. Враховуючи, відсутність даних, які б підтверджували те, що підсудні ОСОБА_23 та ОСОБА_22 знали про знаходження в барсетці особистих документів потерпілого - паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на прізвище власника ОСОБА_34 , дозволу на зброю № НОМЕР_6 від 22.02.2008 року, а ОСОБА_24 взагалі не причетний до викрадення барсетки, а тому їх за вказаною статтею слід виправдати за відсутності в діянні складу злочину.

Крім того, дії підсудних ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а також умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків. Вказане підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також висновками відповідних зазначених вище судово-медичних експертиз про наявність ушкоджень у таких потерпілих.

Показання підсудних щодо невизнання вини у вчиненні згаданих вище злочинів суд оцінює критично, як обрану форму захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів їх вини, зібраними по справі, які були детально та безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду, та встановленими обставинами справи. Вказані докази відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України були отримані під час досудового розслідування кримінальної справи протоколи слідчий дій, висновки експертів, речові докази та документи, а також здобуті в ході судового слідства - показання свідків та потерпілих, попереджених відповідно за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України. Судом не встановлено підстав вказаними особами оговорювати підсудних, таких мотивів також захистом не наведено. Суд враховує первинні показання підсудних ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , надані органам досудового розслідування в присутності захисників, які в сукупності узгоджуються із іншими доказами справі. При цьому згідно з висновками службових перевірок щодо можливих неправомірних дій з боку працівників міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України до підсудних, то такі свого підтвердження не знайшли, а постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_104 від 9 липня 2012 р. в порушенні кримінальної справи відносно працівників міліції за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відмовлено у зв`язку з відсутністю в їх діяннях ознак складу злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Разом з тим, з урахуванням, що підсудні ОСОБА_22 та ОСОБА_24 відмовлялися від явки з повинною, оформлені відповідними протоколами від 14 та 15 листопада 2011 року, такі визнаються судом недопустимими доказами та підлягають виключенню, що відображено і в рішенні Європейського суду з захисту прав людини «Яременко проти України» від 12 червня 2008 року, в якому констатовано порушення Україною прав заявника, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції. Також протоколи очних ставок від 25 січня 2012 р., проведені між підсудним ОСОБА_22 та відповідно потерпілими ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не підписані підсудним, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України, відтак такі слід визнати як недопустимі докази.

Щодо висновку судово-почеркознавчої експертизи №2859, складеного 10 жовтня 2013 року судовим експертом Львівського НДІСЕ МЮ України, про те, що чи ОСОБА_21 чи іншою особою виконаний рукописний запис «Родовід банк Служба бесп», розташований в нижньому правому куті копії аркуша паспорта громадянина України ОСОБА_25 , серії НОМЕР_10 , встановити не виявилось можливим, то такий суд не приймає до уваги з наступних підстав. Даний висновок не містить категоричного твердження, а крім того, як вбачається з його дослідницької частини, такий було зроблено за відсутності достатніх достовірних зразків почерку ОСОБА_21 . Відтак суд приймає до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи №589 від 28 травня 2012 року, відповідно до якого чітко і беззаперечно встановлено, що вказаний запис здійснено підсудним ОСОБА_21 , й підстав щодо сумніву у висновках даної експертизи судом не встановлено та учасниками процесу не наведено.

Ураховуючи вищенаведене, внаслідок всебічного, повного та об`єктивного аналізу усіх зібраних у справі доказів судом доведеного вину у вчиненні підсудними наступних злочинів: ОСОБА_21 - ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України; ОСОБА_22 - ч.2 ст.121, ст.198, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_23 - ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України; ОСОБА_24 - ч.2 ст.121, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, які підлягають кримінальній відповідальності за вчинене.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_21 на підставі ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимості відповідно до ст.89 КК України немає, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, один з яких дитина-інвалід підгрупи «А».

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, роль у вчиненому злочині, що призвело до настання непоправних наслідків, особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, добровільне відшкодування шкоди, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для висновку про можливість для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_22 в силу ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти життя та здоров`я особи, проти власності та авторитету органів державної влади, один з яких є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимості немає, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, роль у вчиненому тяжкому злочині, що призвело до непоправних наслідків, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд робить висновок про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.121, ст.198, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України за правилами ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для висновку про можливість для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_23 на підставі ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти життя та здоров`я особи, проти власності та авторитету органів державної влади, один з яких згідно із ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимості згідно із ст.89 КК України немає, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, роль у вчиненому тяжкому злочині, що призвело до непоправних наслідків, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України за правилами ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для висновку про можливість для призначення йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_24 на підставі положень ст.ст.65, 66-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти життя та здоров`я особи, авторитету органів державної влади, вчинення обвинуваченим злочинів, а саме один з яких є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, судимості не має, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, має неповнолітню дитину.

Таким чином, враховуючи суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, роль у вчиненому тяжкому злочині, що призвело до непоправних наслідків, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.121, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України за правилами ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі. Таке покарання в силу ч.2 ст.50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення засудженого й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами. Ураховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить підстав для можливості призначення ОСОБА_24 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яким передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно зі ст.11-1 КПК України (1960 року) правовими підставами для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення цих строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг, а також згода підсудного на таке звільнення.

Ураховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 злочину, передбаченого ч. 2 ст.342 КК України, який згідно з ч.2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, на даний час минули строки давності, встановлені п.2 ч.1 ст.49 КК України, однак ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 свою вину у вчиненні злочину не визнали і про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності клопотань не заявляли, суд вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити їх від призначеного за ч.2 ст.342 КК України покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Щодо заявлених цивільних позовів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_97 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 28 КПК України 1960 року, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У ч.2 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Стаття 1201 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Під час судового розгляду справи було встановлено факт завдання підсудними ОСОБА_25 тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній в лікарні помер. На підставі вимог ст.ст. 1166, 1195, 1201 ЦК України підлягають до відшкодування понесені та документально підтверджені витрати, пов`язані із нанесення шкоди потерпілій ОСОБА_8 , яка складається з: витрати, пов`язані з лікуванням ОСОБА_25 у медичному закладі, - 1 506,66 грн.; витрати, пов`язані з похованням, - 10 468,35 грн., витрати, пов`язані з встановленням пам`ятника, - 17 700 грн. Витрати, пов`язані з оформленням спадщини, в розмірі 2 490,04 грн. не ґрунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених потерпілою ОСОБА_8 , дружиною померлого ОСОБА_25 , вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, фізичних, психічних), яких зазнав позивач, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Врахувавши наведені обставини, а також характер та глибину страждань потерпілої, у зв`язку із непоправною втратою чоловіка внаслідок злочинних дій підсудних, її душевні страждання, які негативно вплинули на звичайний спосіб життя, розпач та перебування у пригніченому стані, виходячи з міркувань розумності та справедливості суд вважає, що грошове відшкодування за завдану потерпілій ОСОБА_8 моральну шкоду становить 1 200 000 грн.

На підставі наведеного цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення в сумі 29 675 грн. 01 коп. матеріальної шкоди та 1 200 000 грн. моральної шкоди, які слід стягнути з підсудних ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 солідарно.

Оскільки підсудним ОСОБА_21 відшкодовано шкоду потерпілій ОСОБА_8 в повному обсязі, останньою подано заяву про залишення її цивільного позову в цій частині без розгляду, на переконання суду позов ОСОБА_8 в частині вимог до ОСОБА_21 слід залишити без розгляду.

Щодо вимог потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, то такі є частково підставними, та підлягає до солідарного відшкодування підсудними ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 на користь ОСОБА_11 у сумі 10 000 грн., а на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 5 000 грн., що є справедливим розміром компенсації за моральні переживання, пов`язані з протиправними діями підсудних, з огляду на таке.

Так, згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. В результаті затримання потерпілими під час виконання своїх службових обов`язків підсудних останні умисно застосували відносно потерпілих фізичну силу, завдавши їм легкі тілесні ушкодження, тобто фізичний біль.

Крім цього, підставною є вимога потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування підсудними ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 йому матеріальної шкоди, яка полягає у витратах, понесених в результаті отримання легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, у сумі 106 гривень 81 коп., що документально підтверджена.

Відтак, цивільні позови потерпілих є частково підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення в солідарному порядку з підсудних ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 на користь потерпілого ОСОБА_11 106 грн.81 коп. завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн. завданої моральної шкоди, ОСОБА_10 5000 грн. моральної шкоди та ОСОБА_9 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.ст.29, 125, 139 КПК України постановами слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_104 від 12 червня 2012 року в даній кримінальній справі з метою забезпечення можливого вироку суду в частині конфіскації особистого майна, а також забезпечення відшкодування збитків, завданих злочином, встановлено обтяження рухомого та нерухомого майна підсудного ОСОБА_21 та його дружини ОСОБА_18 у вигляді обмеження права розпорядження (т.12 а.с.260, 264). Однак судом встановлено, що підсудний ОСОБА_21 винен у злочинах, санкція яких не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, а також відсутність претензій (цивільного позову) до підсудного у зв`язку із добровільним відшкодуванням ним завданої шкоди, а тому вказані обтяження слід скасувати.

На підставі ст. 93 КПК України 1960 року з підсудних ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 слід стягнути судові витрати за проведення експертиз у справі.

Питання про речові докази по справі належить вирішити у порядку ст. 81 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, підсудних ОСОБА_22 , ОСОБА_23 з 14.11.2011 року до набрання даним вироком законної сили, підсудного ОСОБА_24 , з 14.11.2011 року по 03.10.2016 року, підсудного ОСОБА_21 з 11.06.2012 року по 15.08.2014 року, слід зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд,

засудив:
ОСОБА_21 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання - сім років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_21 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2012 року по 15 серпня 2014 року, а всього 2 роки 2 місяці 4 дні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_22 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.198, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України дев`ять років позбавлення волі;

- за ст.198 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.342 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.345 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_22 від відбування призначеного йому покарання за ч.2 ст.342 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за ч.2 ст.121, ст.198, ч.2 ст.345 КК України остаточно визначити покарання ОСОБА_22 десять років позбавлення волі.

ОСОБА_22 визнати невинуватим та виправдати за ч.3 ст.357 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_22 рахувати з 14 листопада 2011 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_22 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2011 року, часу фактичного затримання, по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_23 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2, ст.342, ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України дев`ять років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.186 КК України два роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.342 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.345 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_23 від відбування призначеного йому покарання за ч.2 ст.342 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ч.2 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.345 КК України остаточно визначити покарання ОСОБА_23 десять років позбавлення волі.

ОСОБА_23 визнати невинуватим та виправдати за ч.3 ст.357 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_23 рахувати з 14 листопада 2011 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_23 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2011 року, часу фактичного затримання, по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_24 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України дев`ять років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.342 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.345 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_24 від відбування призначеного йому покарання за ч.2 ст.342 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ч.2 ст.121, ч.2 ст.345 КК України остаточно визначити ОСОБА_24 покарання дев`ять років шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_24 визнати невинуватим та виправдати за ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_24 рахувати з 14 листопада 2011 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_24 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2011 року, часу фактичного затримання, по 03 жовтня 2016 року, а всього 4 роки 10 місяців 19 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного цим вироком покарання з урахуванням вказаного перерахунку, ОСОБА_24 звільнити з-під варти в залі суду.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_24 змінити із тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили ОСОБА_22 , ОСОБА_23 тримання під вартою, а ОСОБА_21 заставу, залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 на користь потерпілої ОСОБА_8 29 675 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 01 коп. матеріальної шкоди та 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині вимог до ОСОБА_21 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 на користь потерпілого ОСОБА_11 106 (сто шість) гривень 81 коп. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 на користь потерпілого ОСОБА_10 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 на користь потерпілого ОСОБА_9 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Згідно з ст. 93 КПК України 1960 року стягнути з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 на користь держави з кожного по 3 069 (три тисячі шістдесят дев`ять) гривень 81 коп. судових витрат за проведення експертиз у справі.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі :

?ніж, дві металеві труби, бінокль «Tasсo», дактилокарти на ім`я ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_105 , мікрооб`єкти, які вилучені 14.11.2011 року під час огляду місця події, CD диск з аудіорозмовами з оператором «102», CD диск з аудіорозмовами з оператором «103», 2 CD диски з роздруківками телефонних розмов, одяг та взуття ОСОБА_23 , одяг та взуття ОСОБА_24 , одяг та взуття ОСОБА_22 знищити;

?паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_25 , який був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , барсетку ОСОБА_25 та речі, які були вилучені з барсетки: квитанція 11263157, копія акту, копія схеми розташування, позовна заява про відновлення приміщення загального користування, супровідний лист, копія схеми розташування, копія довідки з місця проживання про склад сім`ї, супровідний лист, ухвала про відкриття провадження у справі, перелік документів на засідання комісії щодо розгляду справ по самочинному будівництву, копія з зображенням автомобіля, список із зазначенням осіб, аркуш з інформацією про майно, аркуш з рукописним текстом та номерами телефонів, повістка про виклик в суд, накладна від 28.09.2011 року, товарний чек від 19.10.2011 року, товарний чек від 10.11.2011 року, фіскальний чек ТК «НоваЛінія», конверти з повідомленням суду, аркуш паперу з рукописним написом «Славік дошка», візитна картка на ім`я ОСОБА_106 , дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_25 , аркуш паперу з рукописними написом « ОСОБА_107 НОМЕР_16 », аркуш паперу з рукописними написом « ОСОБА_108 », аркуш паперу з рукописним написом « НОМЕР_17 », аркуш паперу з рукописними написом «Мат 457,5», аркуш паперу із зображенням плану схеми приміщення, в`язка у якій наявні 5 ключів, в`язка з брелком у якій наявні 5 ключів, нагрудний значок, мобільний телефон марки Nokia 1112 (IMEI НОМЕР_18 з сім карткою оператора «МТС»); одяг ОСОБА_25 повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

?дві видаткові накладні № PH-0001776 від 24 жовтня 2011 року; фіскальний чек ПрАТ «УВТК»; накладна P1-1980512.09.11; світлокопія вирізки з газети із заголовком «Магія фінансів, щоб гроші водились», які приєднані до матеріалів кримінальної справи - залишити при матеріалах справи;

?Виконавче провадження №76/657/В-5, вилучене 11.06.2012 року в ході проведення виїмки у приміщенні Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у Львівській області повернути Шевченківському ВДВС ЛМУЮ ГУЮ У Львівській області;

?Виконавче провадження №736/14, вилучене 11.06.2012 року в ході проведення виїмки у приміщенні Франківського ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у Львівській області повернути Франківському ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у Львівській області;

?Виконавче провадження №280/В7 ВДВС Стрийського МУЮ у Львівській області, яке вилучене в ході проведення 11.06.2012 року виїмки у приміщенні ППВР Управління ДВС ГУЮ у Львівській області повернути Управлінню ДВС ГУЮ у Львівській області;

?Журнали вхідної кореспонденції філії № 14 ПП «Нива-В.Ш.», книги реєстрації учасників аукціону філії № 14 ПП «Нива В.Ш.», книгу реєстрації учасників прилюдних торгів повернути філії № 14 ПП «Нива В.Ш.»

?мобільний телефон Samsung Е1070, IMEI НОМЕР_19 , стартовий пакет оператора «Лайф» номер НОМЕР_20 , стартовий пакет оператора «Лайф» номер НОМЕР_21 , стартовий пакет оператора «Київстар» номер НОМЕР_22 , стартовий пакет оператора «Київстар» НОМЕР_23 повернути ОСОБА_22 ;

?мобільний телефон Nokia 6700, IMEI НОМЕР_24 із сім картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_25 повернути ОСОБА_21 ;

?мобільний телефон «Black Berry 8520» - повернути ОСОБА_24 .

Арешт, накладений постановами слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_104 від 12 червня 2012 року, якими встановлено обтяження рухомого та нерухомого майна підсудного ОСОБА_21 та його дружини ОСОБА_18 у вигляді обмеження права розпорядження (т.12 а.с.260, 264) - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: