пр.№ 1-кс/464/3156/14
У Х В А Л А
27.11.2014 року м.Львів Слідчий суддя Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: заявника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,
встановив:

ОСОБА_4 подав скаргу на бездіяльність слідчого Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Скаргу мотивував тим, що 08.11.2014 р. був затриманий працівниками вказаного відділу міліції з приводу кримінального провадження щодо крадіжки ноутбука «Фуджітсу Сіменс». На вимогу працівників міліції видав наявні при ньому речі, з яких було вилучено мобільний телефон „Самсунг Ноте 3, про що було складено якийсь документ. На неодноразові звернення до Сихівського РВ щодо повернення телефону чи надання документа про вилучення йому відповіли відмовами. Зазначив, що мобільний телефон містить дані, які потрібні для зв`язку з клієнтами, оскільки підробляє ремонтом мобільних телефонів, а також його особисті дані, порушення таємниці яких тягне за собою кримінальну відповідальність. Крім цього, не розуміє, чому вилучили його телефон, якщо кримінальне провадження стосується крадіжки ноутбуків. Вважає вилучений мобільний телефон тимчасово вилученим майномё яке повинно бути повернуте у випадку неподання не пізніше наступного дня клопотання про арешт майна. У зв`язку з цим, просив суд скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого повернути вилучене в ході обшуку майно.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 скаргу підтримали із підстав, що у такій викладені. ОСОБА_4 додатково пояснив, що займається ремонтом мобільних телефонів. Також вказав, що в незнайомої особи придбав ноутбук „Фуджітсу Сіменс, документи на який повинен був отримати від цієї особи згодом. В подальшому продав цей ноутбук своєму товаришу ОСОБА_8 . Про те, що такий ноутбук був викрадений, не знав та має сумніви щодо цього. Просили скаргу задовольнити.
Слідчий Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 , прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_6 скаргу заперечили та вказали, що слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00002718, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Вказане кримінальне провадження зареєстроване за заявою ОСОБА_9 , який заявив про викрадення у нього двох ноутбуків «Фуджітсу Сіменс» та грошових коштів, один з яких в подальшому був вилучений з відділення «Нова пошта», куди був зданий ОСОБА_8 та раніше ним придбаний у ОСОБА_4 08.11.2014 р. за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого було вилучено велику кількість мобільних телефонів, іншої техніки, інші речі. На певній кількості мобільних телефонів були наклейки з помітками щодо їх розшуку, викрадення. Протокол обшуку був підписаний ОСОБА_8 . Після огляду вказаних речей було встановлено, що ряд з них є викраденими, у зв`язку з чим було доповнено кваліфікацію кримінального провадження ст. 198 КК України. Вказані речі були долучені до справи як речові докази, деякі скеровані на експертизу, а частину речей вирішено повернути на зберігання ОСОБА_8 . Після цього було надано доручення СДСБЕЗ щодо перевірки вилученої у ОСОБА_8 техніки на предмет викрадення. В ході допиту ОСОБА_8 як свідка останній підтвердив, що продавав мобільні телефони, які були викрадені, купував такі в тому числі у ОСОБА_4 , з яким спілкувався по мережі «Вайбер». Крім цього, 08.11.2014 р. було проведено огляд мобільного телефону ОСОБА_4 „Самсунг Ноте 3, який був визнаний речовим доказом, долучений до провадження та направлений для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, враховуючи показання ОСОБА_8 щодо взаємовідносин з ОСОБА_4 . Вважають дії слідчого правомірними. Просили суд у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №00002718, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185, ст. 198 КК України. Первинно правова кваліфікація була здійснена за ч.3 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_9 , який заявив про викрадення у нього двох ноутбуків «Фуджітсу Сіменс» та грошових коштів.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.11.2014 р. у межах вищевказаного кримінального провадження надано дозвіл на проведення обшуку по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та інших предметів і речей, що можуть мати силу доказів у кримінальному провадженні і вказувати на місцезнаходження всіх учасників злочинної діяльності.
08.11.2014 р. на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова у межах вищевказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання скаржника ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено велику кількість мобільних телефонів, іншої техніки, інші речі, що вказано у протоколі обшуку, підписаному у тому числі ОСОБА_8 .
Крім цього, під час розгляду скарги встановлено, що в ході огляду вищевказаних речей слідчим виявлено, що ряд таких можуть бути викраденими, у зв`язку з чим правова кваліфікація кримінального провадження була доповнена ст. 198 КК України після самостійного виявлення слідчим обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі речі слідчим долучено до справи як речові докази.
08.11.2014 р. у приміщенні Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області проведено огляд мобільного телефону ОСОБА_4 „Самсунг Ноте 3, який постановою слідчого від 13.11.2014 р. визнано речовим доказом та прилучено до провадження. В подальшому, постановою від 18.11.2014 р. призначено комп`ютерно-технічну експертизу та для проведення такої направлено вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон.
Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України, речові докази можуть бути повернуті власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання у випадку, якщо цим не буде завдано шкоди для кримінального провадження. Таким чином, за загальним правилом, речові докази, отримані стороною обвинувачення, зберігаються стороною обвинувачення.
Ч.5 ст.171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Із досліджених в судовому засіданні документів досудового слідства встановлено, що вилучений в ході огляду мобільний телефон ОСОБА_4 має ознаки речового доказу згідно з ст. 98 КПК України, такий направлений для проведення експертизи. Враховуючи зазначені обставини та правову кваліфікацію кримінального провадження за ч.3 ст. 185, ст. 198 КК України, поверненням на даний час такого майна володільцю може бути завдана шкода кримінальному провадженню.
Таким чином, КПК України неоднозначно врегульовано питання щодо вилучення майна при обшуку та огляді, яке підпадає під ознаки речових доказів, питання його повернення.
ОСОБА_4 оскаржено бездіяльність слідчого, проте слідчим після огляду вилученого в ході огляду мобільного телефону, визнано такий речовим доказом, прилучено до провадження та направлено для проведення експертизи, проведення якої без доступу до даних мобільного телефону є неможливим. Крім цього, встановлено, що на розгляді слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова знаходиться клопотання про арешт вилученого у ОСОБА_4 майна. Таким чином, встановлено, що слідчим на даний час вчинено процесуальні дії щодо вказаного майна.
Встановлені в ході розгляду скарги обставини є підставою для часткового задоволення скарги, а саме, для визнання бездіяльності слідчого неправомірною, проте без зобов`язання повернути на даний час майно, оскільки щодо такого вирішується питання про його арешт, а розгляд такого клопотання, на підставі ч.1 ст. 172 КПК України, здійснюється слідчим суддею протягом двох днів з дня його надходження до суду.
Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.
Визнати бездіяльність слідчого Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_7 неправомірною.
У задоволенні скарги у частині повернення майна відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1