Справа № 135/1332/16-к
Провадження у справі № 1-кп/135/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000230 від 06 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
05 липня 2016 близько 12.00 год., ОСОБА_3 , прогулюючись по м. Ладижин разом зі своєю дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що малолітня ОСОБА_6 не усвідомлює протиправність діяння, шляхом вільного доступу зняв із церковного тканинного ланцюжка та в подальшому привласнив золотий хрестик 585 проби, який знаходився на шиї ОСОБА_6 та належить її матері ОСОБА_5 , вагою 1,38 грам, вартістю 1380 (одна тисяча триста вісімдесят) грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму. Після цього, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд - заставив майно в ломбард «Комод», що розташований в м. Ладижин по вул. П.Кравчика, в рахунок отриманої ним грошової позики.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
11 липня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.
Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 100 годин громадських робіт, та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, також просила дау угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 , узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні.
У зв`язку з тим, що матеріальна шкода, завдана потерпілій, обвинуваченим відшкодована, цивільний позов у провадженні не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 11 липня 2015 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11 липня 2016 року покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Речові докази після набрання вироком законної сили: золотий хрестик вагою 1,38 грам, 585 проби, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити останній як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: