Справа № 201/2511/16-к
Провадження № 1кп/201/137/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000352 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
28 січня 2016 року о 2 годині 29 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, шляхом здійснення телефонного дзвінка з власного стільникового телефону «Samsung Duos» imei НОМЕР_1 ; imei 2 - НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_3 , повідомив чергову частину Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на спеціальну лінію «102» неправдиву інформацію, яка не відповідає дійсності про нібито існуючу підготовку вибуху в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_3 достовірно знав, що вказане повідомлення не відповідає дійсності та є неправдивим.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, а саме, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся та пояснив, що в ту ніч його престарілій матері стало зле і він з 02-00 години намагався додзвонитись до швидкої допомоги, однак йому це не вдавалось і тому він з метою виклику швидкої допомоги та звернення на себе уваги, зателефонував на 102 та повідомив про необхідність виклику швидкої та про замінування будинку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши обставини викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений не діяв у стані крайньої необхідності, так як небезпеку здоров`ю його матері можна було усунути шляхом виклику таксі, виходу на поїжджу частину однієї з центральних вулиць міста, яка знаходить поряд з вул.. Мандриківською з метою відшуковування можливості добратись до лікарні, тощо. Тобто небезпеку можна було усунути іншими засобами ніж повідомленням про замінування, а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів , дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують його покарання.
Також суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді спеціальної конфіскації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України стільникового телефону «Samsung Duos» imei НОМЕР_1 ; imei 2 - НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_3 , з якого було здійснено дзвінок та коробки.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки зі спеціальною конфіскацією на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2КК України стільникового телефону «Samsung Duos» imei НОМЕР_1 ; imei 2 - НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_3 та картонної коробки синього кольору на якій зображено стільниковий телефон «Samsung Duos».

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний стосовно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2016 р. залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 17 квітня 2016 р.

Речовий доказ цифровий оптичний носій» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1