У Х В А Л А
20.05.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.ч. 1, 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.ч. 1, 2 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 31 березня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 27 травня 2016 року.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд учасників судового провадження винесено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не відпали і продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на будь-який інший альтернативний запобіжний захід, оскільки обвинувачений свою вину визнає, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та батьків, ухилятися від суду намірів не має.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників судового провадження та вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити. Зокрема, продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати будь-яким чином на свідків, які судом залишаються не допитаними, чим перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків. Також суд враховує тяжкість пред`явленого обвинувачення, пов`язаного із вчиненням кримінальних правопорушень, які відноситься до категорій середньої тяжкості та тяжких відповідно та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 12 липня 2016 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1