Справа №467/1967/15-к 21.06.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0000468 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 грн., призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.11.2014 року, який виконувати самостійно.
провадження №11-кп/784/525/16 головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_8

категорія: ч.3 ст.185 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування викладених в апеляційній скарзі доводів обвинувачена посилається на те, що висновок суду про доведеність її вини у вчиненні крадіжки у ОСОБА_9 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, не підтверджується доказами. Вважає за необхідне допитати потерпілого ОСОБА_9 .
Звертає увагу на те, що було порушено право на захист, оскільки їй не роз`яснили право на надання безоплатної правової допомоги.
Також зазначає, що не володіє українською мовою, у зв`язку з чим просить надати їй перекладача.
Встановлені судом першої інстанції обставини
03 жовтня 2015 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна проникла на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Шляхом демонтування віконної рами, через утворений віконний отвір, ОСОБА_5 проникла до приміщення літньої кухні, звідки повторно таємно викрала акумуляторний шуруповерт «Темп ДА-18» вартістю 720 гривень, електричну дриль "ЗИМ У-19600" вартістю 620 гривень та інше майно ОСОБА_9 на загальну суму 2989 гривень.
Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, додатково надане свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорювалися, у зв`язку з чим не досліджувалися докази щодо цих обставин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як убачається із журналу судового засідання та технічного запису, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону і після допиту обвинуваченої ОСОБА_5 визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися з урахуванням того, що обвинувачена правильно розуміла зміст цих обставин і її позиція була добровільною.

Також суд першої інстанції роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила в апеляційній інстанції, що вона погодилася з недоцільністю дослідження доказів щодо обставин вчинення нею крадіжки майна ОСОБА_9 , оскільки їх не оспорювала. Роз`яснено їй було і про наслідки прийняття такого рішення.

Тому доводи обвинуваченої щодо відсутності доказів на підтвердження її вини у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки виходячи із вимог ч.3 ст. 349 КПК України вона позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що стосується необхідності допиту потерпілого ОСОБА_9 , то обвинувачена не навела в апеляційній скарзі ніяких доводів з цього приводу.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_9 подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.
Згідно журналу судового засідання та технічного запису заперечень щодо розгляду кримінального провадження без участі потерпілого від учасників судового провадження не поступило і при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, не ініціювалося питання про його допит.

При визначенні виду і розміру покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України врахував вчинення нею тяжкого злочину; обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, відшкодування майнової шкоди; дані про особу винної, яка раніше судима за корисливий злочин, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України, оскільки воно за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої.

Що стосується прохання обвинуваченої пом`якшити призначене судом покарання, застосувавши ст. 69 КК України, то як вбачається зі змісту вказаної статті призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленого в санкції статті Особливої частини КК , або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, можливе лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Апеляційний суд не вбачає таких пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, ОСОБА_5 вчинила злочин в період не відбутого покарання, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на наведене, відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України.

При вивченні матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень кримінально - процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Також відсутні істотні порушення вимог кримінально - процесуального закону, які є підставами для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, про що просила апелянт.

Як убачається із журналу судового засідання та технічного запису, під час підготовчого судового засідання головуюча з`ясувала, що обвинуваченій була вручена пам`ятка про її права, в якій зазначено і право на отримання правової допомоги захисника, в тому числі за законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Проте обвинувачена не заявляла клопотання про залучення захисника.

Не заявлялося таке клопотання і при розгляді кримінального провадження по суті, під час якого обвинуваченій теж була вручена пам`ятка про її права.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 не забажала користуватися правовою допомогою захисника під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Цим процесуальним правом вона скористалася в апеляційній інстанції, звернувшись до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Позбавлені підстав доводи обвинуваченої про перешкоджання судом першої інстанції у реалізації її права на захист, оскільки вони є надуманими і нічим не підтвердженими.

З огляду на наведене апеляційний суд не вбачає порушення права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 .

Не навела доводів обвинувачена і щодо необхідності користуватися послугами перекладача при розгляді кримінального провадження відносно неї.
З огляду на те, що ОСОБА_5 народилася і проживала в Україні, навчалася в українській школі, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції у суду не було підстав вважати, що вона не розуміє українську мову, то не має необхідності забезпечення її послугами перекладача.
Не вбачає апеляційний суд суттєвих порушень кримінально - процесуального закону і при зміні обвинувачення ОСОБА_5 в суді першої інстанції, на що вказала під час розгляду в апеляційній інстанції захисник.

Обсяг обвинувачення був зменшений, у зв`язку з чим було покращено становище обвинуваченої.

З огляду на те, що обсяг обвинувачення не змінився в частині викладення обставин крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , то на думку апеляційного суду не були порушені інтереси потерпілого, який не був ознайомлений із новим обвинуваченням.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченої є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін. Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3