У Х В А Л А
Справа № 184/861/16-к
Номер провадження 1-в/184/254/16
25.05.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров клопотання адвоката ОСОБА_3 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно

? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, маючої вищу освіту, розлученої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням і просить звільнити ОСОБА_4 на підставі п. «є» ст.1 ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від подальшого відбування покарання у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, призначеного вироком Хорольського райсуду Полтавської області від 04.06.2015 року та зміненого вироком апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що вироком Хорольського райсуду Полтавської області від 04.06.2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2015 року вирок Хорольського райсуду від 04.06.2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_4 скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Вирок набрав законної сили 11.11.2015 року. Згідно з вироком дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Також вироком встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, кримінальне правопорушення вчинила вперше, з необережності, в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не перебувала. З моменту проголошення вироку та на теперішній час засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання в Орджонікідзевському виправному центрі № 79. 19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України від 08.04.2014 № 1185-УІІ «Про амністію у 2014 році». Відповідно до ст. 12 цього Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду ОСОБА_4 вчинила злочин 05.07.2013 року, тобто до набрання чинності вищевказаного Закону, тим самим на неї поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України. Згідно п. «є» вказаної статті звільненню підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як до відбування покарання ОСОБА_4 , так і на сьогоднішній день в м. Харкові постійно проживає мати засудженої - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів праці. ОСОБА_4 на протязі тривалого часу самостійно займалась доглядом та повним утриманням своєї престарілої матері, так як її чоловік, батько засудженої - ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сестра засудженої, тобто дочка матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Російської Федерації та з 1982 року постійно проживає на території іншої держави. Займатись доглядом та утриманням своєї матері вона не має можливості, оскільки сама є непрацездатною, інвалідом III групи, протягом останніх двох років ніде не працює та немає можливості постійно приїжджати до м. Харкова щоб доглядати матір. Вказані факти підтверджуються особистою заявою ОСОБА_8 , копіями довідок МСЕ-2012 за № 0005322 та № 0232952 про встановлення останній інвалідності.

Згідно ч. 3 ст.75 Сімейного кодексу України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Тобто ОСОБА_8 - сестра ОСОБА_4 є непрацездатною. Будь-яких інших, крім засудженої ОСОБА_4 , працездатних дітей, які б могли доглядати та утримувати престарілу матір ОСОБА_6 , немає. Фактично, ОСОБА_6 , якій на даний час виповнилося 82 роки, після направлення засудженої ОСОБА_4 для відбування покарання, залишена без піклування та утримання з боку єдиної працездатної дочки та взагалі не може себе самостійно обслуговувати.

Таким чином захисник вважає, що ОСОБА_4 підпадає під дію п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», у зв`язку з чим, вона підлягає звільненню від відбування покарання.

ОСОБА_4 з місця пригоди не зникала, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебувала у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, в результаті ДТП також отримала тілесні ушкодження, під час досудового слідства та судового розгляду справи виявляла великий жаль з приводу скоєного та добровільно частково відшкодувала шкоду потерпілому. За місцем роботи та проживання ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно. Будь-яких обтяжуючих відповідальність обставин відносно засудженої ОСОБА_4 під час розгляду справи встановлено не було.

ОСОБА_4 підтримала вказане клопотання про звільнення її від відбування покарання як основного так і додаткового на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши адвоката ОСОБА_3 та засуджену ОСОБА_4 , які підтримали клопотання, думку прокурора ОСОБА_5 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування закону України «Про амністію в 2014 році» відносно ОСОБА_4 , вважає, що клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_4 про застосування закону України «Про амністію в 2014 році» відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим, знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягає задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України.

Згідно п. «є» статті 1 Закону звільненню підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Відповідно до ст.. 12 Закону встановлено, що дія закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст.. 14 Закону, особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом.

Як встановлено судом, засуджена ОСОБА_4 має рідну матір - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів праці. Батько засудженої ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сестра засудженої ОСОБА_4 , тобто дочка матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Російської Федерації та протягом тривалого часу проживає на території іншої держави. ОСОБА_8 відповідно до вимог діючого законодавства України, є непрацездатною особою, інвалідом III групи, ніде не працює, отримує лише пенсію по інвалідності, що підтверджується особистою заявою ОСОБА_8 , завіреними у встановленому законом порядку копіями довідок МСЕ-2012 за № 0005322 від 15 липня 2013 року, МСЕ-2012 за № 0232952 від 12 серпня 2014 року, МСЕ-2013 за № 2535209 від 9 вересня 2015 року про встановлення інвалідності.

Згідно ч. 3 ст.75 Сімейного кодексу України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Така позиція закріплена у діючому цивільному законодавстві України. Рідна сестра засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_8 , яка також є рідною донькою ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи загального захворювання вперше з 15 липня 2013 року (довідка серії МСЕ-2012 № 0005322), тобто набула вказаний статус до набрання чинності законом України «Про амністію в 2014 році» до 19 квітня 2014 року, а тому до засудженої ОСОБА_4 може бути застосовано п. «є» ст.. 1 закону України «Про амністію в 2014 році», оскільки як встановлено судом, ОСОБА_9 на час набрання чинності законом України «Про амністію в 2014 році» була непрацездатною, що документально підтверджено належним чином, інших працездатних дітей у ОСОБА_10 , окрім засудженої ОСОБА_4 не має.

Підстав, передбачених ст. 8 закону України «Про амністію в 2014 році», за яких амністія до ОСОБА_4 не може бути застосована відсутні. Раніше до ОСОБА_4 амністія не застосовувалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Кримінального кодексу України, звільнення засудженого від подальшого відбування покарання на підставі закону про амністію може бути застосовано тільки судом.

Згідно до ст.. 85 Кримінального кодексу України засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань на підставі закону про амністію.

Відповідно до ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, представника, органу та установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За таких обставин суд вважає необхідним клопотання адвоката ОСОБА_3 про застосування амністії та повного звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно ОСОБА_4 задовольнити та звільнити засуджену повністю від подальшого відбування покарання.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. ст.. 74, 85 Кримінального кодексу України ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі п. «є» ст. 1, ст.. 14 закону України «Про амністію в 2014 році» повністю від подальшого відбування покарання у вигляді 3 років 10 місяців позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, призначеного вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 04.06.2015 року та зміненого вироком Апеляційного суду Полтавської області від 11.11.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.. 286 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 7 діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1