Справа № 365/786/16-к
Номер провадження: 1-кс/365/117/16

У Х В А Л А
Іменем України
28.11.2016 року смт. Згурівка
Слідчий суддя Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
слідчого СВ Згурівського ВП ОСОБА_3
скаржника адвоката ОСОБА_4
представника особи, в якої вилучено майно ПП «МІРАКРОС-ВЕСТ» ОСОБА_5

розглянувши в залі судових засідань № 2 в смт. Згурівка Київської області клопотання слідчого СВ Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Згурівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури юристом першого класу ОСОБА_7 , про арешт майна та скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, -
28.11.2016 року адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із скаргою на дії слідчого Згурівського ВП ОСОБА_6 , з якої вбачається наступне. 25.11.2016 року близько 21 години в ході огляду території по вул. Шевченка 28 в смт. Згурівка Київської області, слідчим виявлено та вилучено автомобіль марки ЗИЛ 431412, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . Вказаний автомобіль є спеціальною технікою пристосованою для перевезення паливо мастильних матеріалів, а не для зберігання пального. В ємності для перевезення автомобіля знаходиться 7520 літрів дизельного палива, подальше зберігання якого неможливо, оскільки може погіршитись його якість і можуть прийти в несправність агрегати ємності для перевезення.
26.11.2016 року та 28.11.2016 року адвокат ОСОБА_8 звертався до слідчого ОСОБА_6 з клопотаннями про повернення ОСОБА_9 транспортного засобу, проте жодного рішення за наслідками розгляду клопотань не прийнято.
28.11.2016 року аналогічне клопотання було подане до Згурівського відділу прокуратури, проте відповіді не отримали.
Незаконна бездіяльність слідчого полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна його законному володільцеві згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
З клопотанням про арешт вилученого майна слідчий до суду не звертався. Майно підлягає негайному поверненню.
Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_8 просить суд визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна незаконною та зобовязати слідчого повернути тимчасово вилучене у ОСОБА_9 майно, а саме автомобіль марки ЗИЛ 431412, д.н.з. НОМЕР_1 .
При виїзді слідчо-оперативної групи та огляді орендованої ТОВ «Благовіст-Агро» в якому ОСОБА_10 є учасником, території по вул. Шевченка 28 в смт. Згурівка Київської області, виявлено та вилучено автомобіль марки ЗИЛ 431412, р.н. НОМЕР_1 з автоцистерною з її вмістом.
Під час вивчення кримінального провадження, аналізу зібраних в ньому доказів, наданих сторонами документів і пояснень, з метою розкриття кримінального правопорушення, слідчим висунуто версії його вчинення, основними серед яких є:
-злочин вчинено особою, яка в телефонній розмові з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 представилася ОСОБА_12 , що підтверджується відповідно їх поясненням та допитом
-місце має імітація злочину з боку ОСОБА_10 у співучасті з особою на ім`я ОСОБА_12 , оскільки наявність останнього підтверджується поясненням ОСОБА_13 , який у свою чергу не може бути в даній ситуації у зговорі з ними. Дана версія обґрунтовується тим, що перерахувавши кошти на банківський рахунок особи на ім`я ОСОБА_12 , заявник таким чином зімітував вчинення відносно нього злочину, не втративши своїх коштів та розраховуючи на можливість збагачення за рахунок вилученого слідчим транспортного засобу та дизельного палива, або ж вирішення з ним питання стороною власника транспортного засобу, який зазнає збитків, внаслідок його відчуження слідчим та простою і зацікавленістю у якнайшвидшому поверненні автомобіля
злочин вчинено особою, яка в телефонній розмові з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 представилася ОСОБА_12 у співучасті з представниками фірми «Міракос-Вест», обґрунтуванням чого являється збагачення на суму перераховану ОСОБА_10 та можливість при цьому повернення дизельного палива у своє володіння
злочин учинено особами з боку фірми перевізника у співучасті з особою, яка в телефонній розмові з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 представилася ОСОБА_12 , що обґрунтовується поінформованістю про предмет перевезення, маршрут, кінцевий пункт розвантаження, особу замовника та усвідомлення можливість при цьому слідчим не вилучення та не відчуження від них транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що виявлене та вилучене вищевказане майно являється тимчасово вилученим майном як таке, що відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підшукане, пристосоване та використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та є його предметом. Крім того перераховані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки всі вони є матеріальними об`єктами, частина з яких є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, інша частина містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримав, проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий ОСОБА_6 клопотання про арешт майна підтримав, в задоволенні скарги заперечував. Тимчасове вилучення майна мало місце в пятницю, з клопотанням про арешт вилученого майна слідчий звернувся до суду в перший після його вилучення робочий день.
Представник ПП «МІРАКОС-ВЕСТ» ОСОБА_17 проти задоволення клопотання заперечував, з мотивів його необгрунтованості.
Заслухавши думку слідчого, скаржника, представників осіб, у яких було вилучено майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту, дослідивши матеріали скарги та клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання та скарга є необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.
Автомобіль марки ЗИЛ 431412, р.н. НОМЕР_1 , вилучений в ході огляду 25.11.2016 року належить на праві власності ОСОБА_9 (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - а.с.39, копія протоколу огляду - а.с.25-26).
Власником 7520 літрів дизельного палива UN 1202 (дизельне паливо) 3, ІІІ палива дизельного ДП-3-Євро5-ВО, густиною 842,6 кг/м3, масою 6336 кг, вилученого в ході огляду 25.11.2016 року є ПП «Міракос-Вест» (копія протоколу огляду - а.с.25-26, копія договору поставки нафтопродуктів а.с.47-49, копії рахунку на оплату та платіжних доручень а.с.50-52, копія договору на перевезення вантажним транспортом а.с.45-46, копія товарно-транспортної накладної а.с.44).
Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
В силу ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Виходячи з того, що скаржником не було доведено бездіяльність слідчого, оскільки на час розгляду скарги судом слідчий вже звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та таке звернення мало місце в межах строків визначених кримінальним процесуальним законом, слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою, а тому такою, в задоволенні якої необхідно відмовити.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходить з того, що в ході розгляду клопотання слідчим не було доведено наявність достатніх та обґрунтованих підстав у тимчасовому позбавлені права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним в клопотанні майном з метою забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості його приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втрати, знищенню, використанню, пересуванню, передачі, відчуженню тощо. Крім того, слідчим не було доведено наявність виправданих ризиків щодо вказаних дій з боку власників та користувачів вилученого майна. За даних обставин вбачається за необхідне в задоволенні клопотання відмовити та тимчасово вилучені речі негайно повернути їх власникам.
Керуючись ст.ст. 98,107,167,170-173,303,307,392,395 КПК України, -
В задоволенні скарги на бездіяльність слідчого - відмовити.
В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Автомобіль марки ЗИЛ 431412, р.н. НОМЕР_1 негайно повернути власнику ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_18