Справа № 209/4720/15-к
Провадження № 1-кп/209/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, № 209/4720/15-к (пр. № 1-кп/209/67/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001713 від 03.09.2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нововолинськ Волинської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-31.10.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 до штрафу 850 грн. Штраф не сплачений;
обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Повторно 03.09.2015 року приблизно о 10:00 годин ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Криворізький біля середньої школи №28 у м. Дніпродзержинську, у невстановленої слідством особи незаконно придбала наркотичний засіб «марихуана» у подарунок. Після чого, вищевказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 поклала у внутрішній карман своєї жіночої сумки та незаконно зберігаючи його при собі, направилась до себе додому, тим самим на маршрутному таксі незаконно перевезла даний наркотичний засіб «марихуана» на лівобережну частину м. Дніпродзержинська.
03.09.2015 року приблизно о 15.00 год., біля будинку АДРЕСА_3 , співробітниками міліції була затримана ОСОБА_4 , у якої в ході особистого догляду, у внутрішньому кармані її жіночої сумки, було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження, масою 12.6571 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 70/10/-2301 від 21.09.2015 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабіса в перерахунку на висушену речовину становить 12,1888г.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялася та надала пояснення, які повністю підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, повне визнання своєї вини.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
З врахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо однакового та правильного застосування вказаної норми, які містяться в пунктах 25, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.
Як встановлено у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше судима, а саме вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.10.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. проте, призначений штраф не сплатила і повторно вчинила аналогічний злочин.
Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати, ст. 71 КК України.
Крім того судом встановлено, що обвинувачена вчинила умисний злочин середньої тяжкості, свою вину у вчиненні злочину, який їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судима за аналогічний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не відбула призначене покарання за попереднім вироком, яке їй було призначено у вигляді штрафу та маючи, не зняту і не погашену судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і повторно вчинила аналогічний злочин, що на думку суду свідчить про схильність обвинуваченої до вчинення таких злочинів.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім зазначеного вище, суд враховує, що призначене обвинуваченій покарання за попереднім вироком у мінімальному виді (штрафу) передбаченій санкцією статті, не було достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і запобігання вчинення нею нових злочинів, крім того воно було нею проігноровано і не виконано. За таких обставин, звільнення обвинуваченої від покарання за даний злочин, який є більш тяжким ніж попередній, не буде відповідати принципам індивідуалізації, не є достатнім для досягнення як загальної так і індивідуальної превенції як мети покарання, а також для виправлення обвинуваченої.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, ухваливши рішення про їх самостійне виконання, оскільки за попереднім вироком призначено основне покарання у виді штрафу.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
У зв`язку з призначенням обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, яке вона повинна відбувати реально, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку.
Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 614 гривень 40 копійок підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, ОСОБА_4 , шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком, покарання призначене вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.10.2014 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та штрафу в розмірі 850 грн. Покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 05 квітня 2016 року, обравши їй запобіжний захід тримання під вартою, узявши її під варту із зали суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-хімічної експертизи в сумі 614 гривень 40 копійок.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ по справі, а саме: речовину рослинного походження масою 12,6571 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 70/10/-2301 від 21.09.2015 року є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, в перерахунку на висушену речовину становить 12,1888г. - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1