Справа № 317/3015/14-к
Провадження № 1-кп/317/24/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
основних присяжних: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5
при секретарях: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
адвоката: ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_11
перекладачів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Азовське Якимівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.27.08.1982 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 214 ч. 1, 25-1 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі умовно з обов`язковим залученням до праці. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.05.1983 року направлений в місця позбавлення волі на 10 місяців 15 днів. Звільнився 21.03.1984 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
2.13.11.1984 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 140 ч. 2, 196, 214 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 10.06.1987 року на строк 1 рік 3 місяці 13 днів,
3.16.10.1987 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст. 142 ч. 1, 140 ч. 2, 42, 43 КК України (в ред. 1960 року) до 8 років позбавлення волі;
4.04.01.1997 року Первомайським міським судом за ст. ст. 141 ч. 2, 193 ч. 3, 145 ч. 1, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року позбавлення волі;
5.11.10.2000 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. ст. 94, 140 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, згідно ст. 26 КК України визнаний особливо небезпечним рецидивістом, звільнився 27.05.2011 року з Софіївської ВК (№ 55) у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08 травня 2014 року, близько 19.00 години, ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прибули до будинку АДРЕСА_1 , де розпочали розпивати спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , виник конфлікт з приводу ревнощів до ОСОБА_15 , під час якого у ОСОБА_11 виник умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_14 , тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З метою реалізації вищезазначеного злочинного наміру, 08 травня 2014 року, близько 21.00 години, ОСОБА_11 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні однієї з кімнат житлового будинку, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_14 , з метою його умисного вбивства, використовуючи ніж, який взяв на столі у приміщенні будинку, наніс почергово вказаним ножем два удари в область шиї, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у виді: колото-різаної рани в середній треті лівої передньо-бокової поверхні шиї та колото-різаної рани на правій передньо-боковій поверхні шиї праворуч, в результаті чого були пошкоджені крупні кровоносні судини, органи шиї та права легеня, та які призвели до гемасперації. Вказані колото-різані поранення шиї перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, від чого на місці вчинення кримінального правопорушення настала смерть ОСОБА_14 . Таким чином ОСОБА_11 скоїв умисне вбивство ОСОБА_14 .
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, категорично відмовився від дачі будь - яких пояснень.
Виступаючи в судових дебатах, обвинувачений ОСОБА_11 також винним себе не визнав, заявив, що докази відносно нього сфальшовані. Вважає неправильним в його діях тільки те, що він покинув місце злочину та виїхав з місця проживання не дочекавшись працівників міліції.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 , як особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, своєї вини в скоєнні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_14 , йоговинність підтверджена сукупністю доказів, досліджених та перевірених під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Так, свідок ОСОБА_15 в ході судового розгляду пояснила, що вони з ОСОБА_14 були співмешканцями. Вони домовились зі ОСОБА_11 , якого вона бачила вдруге, зняти у нього будинок. Це було ввечері 08 травня 2014 року. Коли вони згодились, то купили горілку, після чого на кухні будинку випивали втрьох. Вона лягла на дивані у кімнаті поряд, одягла навушники та задрімала. Прокинулась від того, що ОСОБА_16 прийшов і впав на її ноги і хрипів. Він був у крові, у неї також на одежі була кров. Вона ледве вилізла з-під ОСОБА_16 . ОСОБА_11 залетів до кімнати і наніс удар ножем в область горла ОСОБА_16 . Вона зрозуміла, що це вже був другий удар, оскільки ОСОБА_16 вже був у крові. Потім вона, злякавшись ОСОБА_11 , роздягнулась і щоб він її не вбив, лягла спати з ОСОБА_17 . Дочекавшись коли він заснув, вона забрала свою собаку та втекла з будинку приблизно о 02.00 годині ночі з 08 на 09 травня, прийшла до ОСОБА_18 , який проживає у АДРЕСА_2 та раніше був її опікуном, оскільки дуже злякалася. Також свідок пояснила, що кричала ОСОБА_17 «що ти робиш?», бачила як він наносив удар. ОСОБА_11 сказав їй, що він вбив його за те, що потерпілий йому щось не так сказав, до ножа вона не торкалася, ОСОБА_17 відкинув його у бік, вона намагалася зупинити кров потерпілому, але ОСОБА_17 сказав їй «ти нічим йому не допоможеш». Спочатку подумала, що потерпілий напився, коли він впав на неї. Ніж був кухонний, не великий, звичайний з світлою пластиковою ручкою. Вранці 09 травня вона зателефонувала ОСОБА_19 і повідомила про вбивство, а той вже повідомив міліцію. У той день скандалу у будинку не було.
Свідок ОСОБА_18 підтвердив в ході судового розгляду, що раніше був опікуном ОСОБА_15 . Вночі, коли він спав, до нього прийшла ОСОБА_15 у марлевій блузці, уся тряслася та повідомила йому, що в с. Новослобідка їм здали хату. Вона з цивільним чоловіком ОСОБА_16 пішли дивитися. Потім разом з хазяїном будинку випивали горілку. Вона задрімала на дивані в одній з кімнат будинку. Крізь сон почула шум. Відкрила очі і побачила як ОСОБА_16 весь у крові впав на неї. Хазяїн будинку ножем наніс ОСОБА_16 удар в область горла, потім схилив її до інтимного контакту, вона дочекалась коли той заснув і втекла з будинку, на ній крові не було. Вранці від нього - ОСОБА_18 вона пішла в міліцію.
Будучи допитаним в ході судового розгляду свідок ОСОБА_19 підтвердив, що зранку 09 травня 2014 року йому зателефонувала ОСОБА_15 і розповіла, що їх знайомий запропонував здати їм будинок. Вони з ОСОБА_16 пішли подивитися даний будинок. Згодились, випили. Під час розпиття спиртних напоїв вона поскаржилась на ОСОБА_16 хазяїну будинку. У чоловіків виник конфлікт і останній вдарив ножем ОСОБА_16 . Після дзвінка ОСОБА_19 із своїм знайомим забрали ОСОБА_15 в Хортицькому районі м. Запоріжжя і відвезли її на місце події в с. Новослобідка, де вже знаходились працівники міліції.
Свідок ОСОБА_20 в ході судового розгляду пояснила, що вона проживає у АДРЕСА_3 . 09 травня 2014 року вона була вдома. Вранці їй на мобільний телефон зателефонував її сусід ОСОБА_11 і попросив викликати міліцію, оскільки у його будинку знаходився труп. ОСОБА_11 по телефону буквально сказав: «У будинку труп, я вбив, виклич міліцію». Вона відразу зателефонувала голові сільської ради ОСОБА_21 і повідомила про це. ОСОБА_11 , здається, був у нетверезому стані. Через десять хвилин приїхав голова сільської ради з якимось чоловіком. Вони побачили через вікно будинку, що в одній з кімнат знаходиться труп чоловіка.
Також вона пояснила, що ОСОБА_11 жив у будинку приблизно рік, був спокійний, лише одного разу відбувся скандал у будинку незадовго до цих подій. Його співмешканка ОСОБА_22 викликала міліцію. Бачила, що 08 травня до будинку прийшла пара чоловік та жінка. ОСОБА_11 повідомив їй ОСОБА_20 , що це нові квартиранти, за виглядом були бомжі у нетверезому стані. Міліцію чекали на вулиці біля будинку. Викликав її голова сільської ради. Міліція приїхала швидко, приблизно за 20 хвилин. До будинку зайшли разом з міліцією. До тієї кімнати, де знаходився труп, вона не заходила. Потім приїхали експерти, знаряддя злочину вона не бачила. Вранці того дня у будинку було тихо. Зі слів ОСОБА_11 вона зрозуміла, що це він вбив, він плакав. По його розмові вона зрозуміла, що він у нетверезому стані, оскільки у нього була незв`язана мова.
Свідок ОСОБА_21 голова Долинської сільської Ради, який викликався за клопотанням сторони захисту, підтвердив в ході судового розгляду, що зранку 09 травня 2014 року йому зателефонувала ОСОБА_20 і повідомила, що хтось погрожує сусіду. Він викликав працівників міліції, а сам поїхав до ОСОБА_20 в с. Новослобідка. По дорозі знову зателефонувала остання і повідомила, що потерпілого вже нема в живих. По приїзду він дав команду до прибуття працівників міліції в хату не заходити. Сам він всередину будинку не заходив. Через вікно бачив на ліжку в одній з кімнат тіло чоловіка, який лежав на спині.
Потерпіла ОСОБА_23 - мати ОСОБА_14 , 1969 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть від 06.10.2014 року ( т. 2 а.с. 15 ). У зв`язку з чим вона в судовому засіданні участі не приймала та пояснень не надавала.
Згідно протоколу огляду місця події від 09.05.2014 року із схемою і фототаблицями та протоколу огляду трупу від 10.05.2014 року ( т. 1 а.с. 34-94, 95-101, т. 3 а.с. 35-36 ), був оглянутий житловий будинок АДРЕСА_1 , де у кімнаті (№ 6) на дивані було виявлено труп ОСОБА_14 , 1969 року народження, з тілесними пошкодженнями двома колото-різаними ранами шиї.
Із протоколів огляду від 10.05.2014 року та від 15.05.2014 року ( т. 1 а.с. 102-104, 105-106 ) вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_15 у приміщенні службового кабінету Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області добровільно видали свої речі предмети одягу, які були визнані речовими доказами.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.05.2014 року ( т. 1 а.с. 107-110 ) свідок ОСОБА_15 впізнала серед чотирьох осіб ОСОБА_11 , який знаходився під № 1, вказала, що цього чоловіка вона 08.05.2014 року бачила вдруге, зовуть його ОСОБА_24 , саме він наніс ножеві поранення в область шиї ОСОБА_14 .
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2014 року та відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту (на СД-диску) ( т. 1 а.с. 205-208 ) вбачається, що в ході слідчої дії була відтворена обстановка та обставини вчинення обвинуваченим злочину. ОСОБА_11 показав та пояснив обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_14 , механізм вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, ОСОБА_11 вказав де він знаходився під час вбивства, яким предметом (ножем) та куди саме наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , від яких настала його смерть.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1758 від 16.06.2014 року ( т. 1 а.с. 112-116 ) смерть ОСОБА_14 , настала від колото-різаних поранень шиї з пошкодженням крупних кровоносних судин і органів шиї, пошкодженням правої легені, що призвело до гемаспирації. Колото-різані поранення шиї перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворились за декілька десятків хвилин до настання смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя. Обидві рани шиї є колото-різаними та утворились від дій предмета з колюще-ріжучими властивостями. Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про боротьбу та самооборону при проведенні експертизи не встановлено. Після отримання вказаних поранень ОСОБА_14 міг вчиняти активні цілеспрямовані дії протягом декількох десятків хвилин. Смерть ОСОБА_14 настала у проміжок часу між 21.00 год. 08.05.2014 року та 09.00 год. 09.05.2014 року.
Роз`яснюючи висновки даної експертизи в ході судового розгляду експерт ОСОБА_25 виключив можливість спричинення потерпілим самому собі вказаних тілесних ушкоджень, а також пояснив, що обидві рани є небезпечними для життя в момент спричинення. Вони були нанесені в короткий проміжок часу при будь-якому фіксованому положенні потерпілого, окрім лежачого. Інших тілесних ушкоджень, у тому числі посмертних, під час дослідження на трупі потерпілого не виявлено.
Із висновку експерта № 284 від 27.06.2014 року ( т. 1 а.с. 169-171 ) вбачається, що рани на клаптях шкіри із області шиї від трупу ОСОБА_14 утворились від дії однобокогострого плоского предмету з колото-ріжучими властивостями. Результати експериментально-порівняльного дослідження не виключають можливості утворення пошкоджень на клаптях шкіри з шиї ОСОБА_14 клинком, наданим для проведення експертизи, вилученим у ОСОБА_11 , на поверхні якого згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 30 від 11.05.2014 року ( т. 1 а.с. 166-168 ) слідів папілярних узорів не виявлено.
Відповідно до висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 323 від 29.05.2014 року ( т. 1 а.с. 137-140 ) кров трупу ОСОБА_14 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. Кров ОСОБА_11 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. ОСОБА_11 належить до категорії видільників (Se) групових антигенів ізосерологічної системи АВ0, що встановлено дослідженням зразка його слини, висушеної на марлі. Кров ОСОБА_15 належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. При дослідженні недопалків цигарок марки «Прилуки» (об`єкти №1, 3) виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, що дозволяє припустити викурювання недопалків особою (особами) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, при цьому недопалок І, незалежно від категорії видільництва групових антигенів, викурювання недопалку ІІІ не виключається ОСОБА_14 , а недопалку І як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_11 , викурювання недопалків І та ІІІ ОСОБА_15 виключається.
Згідно висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 466 від 27.05.2014 року, № 495 від 30.05.2014 року, №№ 496, 513 від 11.06.2014 року, № 630 від 27.06.2014 року ( т. 1 а.с. 142-144, 146-148, 155-157, 161-163, 175-177 ), кров ОСОБА_14 та ОСОБА_11 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, в їх крові, висушеній на марлі, виявлено супутній антиген Н. Кров ОСОБА_15 належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. На фрагменті тканини І (об`єкт № 1) та фрагменті тканини ІІ (об`єкт № 2) встановлено наявність крові людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В. В змивах з правої та лівої руки ОСОБА_14 (об`єкти №№ 1, 2) знайдена кров людини і виявлені антигени А і Н. На речах ОСОБА_14 жилетці (об`єкт № 1), брюках (об`єкти №№ 2, 3) майці ( за постановою футболка ) (об`єкт №4) та парі туфель (об`єкти №№ 5, 6) знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В у об`єкті № 4. На блузці ОСОБА_15 (об`єкт № 1) знайдена кров людини і виявлені антигени А та Н з ізогемаглютиніном анти-В. Тобто кров в даних слідах може походити як від ОСОБА_14 або ОСОБА_11 при наявності у нього на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею, домішка крові ОСОБА_15 не виключається. У змивах з рукоятки ножа (об`єкт № 1) знайдений піт людини без домішки крові, і виявлені антигени А і Н, що не виключає походження поту від особи (осіб) групи А, незалежно від категорії виділення, у тому числі від потерпілого ОСОБА_14 та (або) ОСОБА_11 або змішування їх виділень (поту) між собою, домішка поту від ОСОБА_15 не виключається.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.05.2014 року КУ «Запорізький обласний наркодиспансер» ЗОР ( т. 1 а.с. 111 ) ОСОБА_11 в той день перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Із висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 340 від 16.06.2014 року ( т. 1 а.с. 178-186 ) вбачається, що ОСОБА_11 в період вчинення кримінального правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння, психічним захворюванням не страждав і не страждає на теперішній час, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, ознак фізіологічного афекту у нього не виявлено, ОСОБА_11 не потребує примусових заходів медичного характеру. Під час обстеження ОСОБА_11 виявляв маніпулятивність поведінки, в бесіді брехливий, намагався приховати негативні факти своєї біографії, ситуацію описував детально та послідовно, не заперечував що був у стані алкогольного сп`яніння, після скоєного залишив потерпілого без допомоги, спілкувався з його знайомою, потім ліг спати, жалю з приводу вчиненого не висловлював, свої дії характеризував як захисні.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_10 заявлено про визнання даного доказу - висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи неналежним та недопустимим, так як, на думку адвоката, всі вказані у висновку експерти, крім ОСОБА_26 , не є атестованими та не мають відповідної кваліфікації, в ході проведення експертизи з обвинуваченим ОСОБА_11 спілкувався тільки один експерт, зміст висновку даної експертизи не відповідає вимогам ст. 102 КПК України та сам висновок складений російською мовою.
Однак, в ході судового розгляду прокурором долучено до матеріалів кримінального провадження відповідь Запорізької обласної клінічної психіатричної лікарні від 01.03.2016 року № 100/с та витяг з державного реєстру, згідно яких всі вказані у висновку експерти: ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 є атестованими, мають відповідну освіту та кваліфікацію судових експертів.
Сам обвинувачений ОСОБА_11 в одному з судових засідань наполягав, що при проведенні вказаної судової психолого-психіатричної експертизи з ним спілкувався тільки один експерт, в іншому судовому засіданні він стверджував, що він спілкувався з двома експертами.
Будучи допитаною в ході судового розгляду експерт ОСОБА_29 підтвердила висновки даної експертизи та пояснила, що в ході проведення експертизи кожний з експертів: психолог та психіатри мали своє коло питань та задач, які вони повинні були з`ясувати і включити у висновок. Всі дані для висновку грунтувалися на відомостях, які вони сприймали безпосередньо з бесіди з обвинуваченим та стали їм відомі під час дослідження матеріалів кримінального провадження.
Також вона пояснила, що при спілкуванні з обвинуваченим, останній повністю визнавав себе винним, пояснював яким чином та яким знаряддям він скоїв умисне вбивство ОСОБА_14 .
Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненому підтверджується дослідженим у судовому засіданні речовим доказом (знаряддям злочину) ножем, який був вилучений у ОСОБА_11 під час його затримання.
Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_30 , який був призначений слідчим по даному кримінальному провадженню і здійснював затримання ОСОБА_11 09.05.2014 року пояснив, що під час затримання останній повністю визнавав себе винним в скоєнні даного злочину. При затриманні були присутні поняті, в протокол було занесено все, що при цьому відбувалося, в тому числі і все вилучене у ОСОБА_11 .
Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що не він вчинив інкримінований злочин, спростовуються дослідженими судом доказами, невизнання своєї винуватості у вчиненому суд розцінює як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності за злочин, на що вказує і те, що після вчиненого ОСОБА_11 безпосередньо не повідомив міліцію про вчинене, залишив будинок, взяв з собою знаряддя злочину - ніж та поїхав до м. Запоріжжя, де 09.05.2014 року по бул. Шевченка був затриманий працівниками міліції.
Твердження захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 стосовно того, що надані прокурором докази не підтверджують винуватість ОСОБА_11 у вчиненні злочину, що показання свідків у суді та на стадії досудового розслідування дещо різняться, суд вважає безпідставними, оскільки надані докази були згідно вимог КПК України безпосередньо досліджені судом, допитані у судовому засіданні свідки, досліджені документи та інші докази, які у своїй сукупності підтверджують як подію злочину, так і склад злочину.
Жодних даних від обвинуваченого чи захисника відносно того, що стосовно ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні з боку працівників правоохоронних органів вчинялися будь-які протиправні дії фізичного чи психологічного характеру, що б вплинуло на законність одержаних доказів, в ході судового розгляду повідомлено не було. На стадії досудового розслідування обвинувачений був забезпечений захисником відповідно до вимог закону, за участю якого і проводилися слідчі дії.
Надані прокурором суду висновки експертів № № 321, 322 від 29.05.2014 року ( т. 1 а.с. 131-132, 134-135 ), № № 467, 468 від 27.05.2014 року ( т. 1 а.с. 150-154 ), № 469 від 29.05.2014 року ( т. 1 а.с. 159-160 ), № 387 від 25.06.2014 року ( т. 1 а.с. 173-174 ) самі по собі не несуть ґрунтовного доказового значення, оскільки експертизи фактично не проведені з об`єктивних причин (не знайдені відповідні сліди, речовини, тощо), не підтверджують винуватість чи невинуватість обвинуваченого, як і не спростовують інші досліджені судом докази, тому суд не бере їх до уваги.
Відсутність за висновками вказаних судових експертиз на час дослідження слідів крові на одязі та руках ОСОБА_11 суд не вважає беззаперечним доказом його невинуватості, на що вказував захист, адже обвинувачений рано вранці 09.05.2014 року зник з місця злочину в с. Новослобідка Запорізького району Запорізької області зі знаряддям злочину (ножем), перед цим переодягнувся у іншу одежу, оскільки на ній були сліди крові, і був затриманий у м. Запоріжжя 09.05.2014 року о 16.34 години, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими, достатніми, узгоджуються між собою та є такими, що у сукупності підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_11 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_11 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не вважає вказану в обвинувальному акті обставину як таку, що обтяжує покарання - тяжкі наслідки, завдані злочином, та виключає її з обсягу обвинувачення, адже це охоплюється складом злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 КК України та не може визнаватися обставиною, яка додатково обтяжує покарання за цим злочином. Крім того, прокурор в судових дебатах на вказану обставину як таку, що обтяжує покарання не посилалась.
Згідно вироку Зміївського районного суду Харківської області від 11.10.2000 року, ОСОБА_11 був засуджений за ст. ст. 94, 140 ч.2 КК України (в ред. 1960 року) до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, тобто за умисне вбивство та крадіжку майна, згідно ст. 26 КК України визнаний особливо небезпечним рецидивістом.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, характер, тяжкість вчиненого ОСОБА_11 злочину невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, відсутність розкаяння у вчиненому, що свідчить про його стійку антисуспільну установку та небажання стати на шлях виправлення, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 ст. ст. 69, 75 КК України та призначення мінімального строку покарання за вчинений злочин.
Враховуючи викладене, суд вважає, що призначення ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі у визначеному судом розмірі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні складають: по 440 грн. 10 коп. за проведення двох судових криміналістичних ( дактилоскопічних ) експертиз № № 30 та 31 від 11.05.2014 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Враховуючи, що зазначені експертизи було проведено експертами спеціалізованої державної установи: Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУМВС України в Запорізькій області, тому, на думку суду, не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат витрати за проведення вказаних судових криміналістичних (дактилоскопічних) експертиз. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.
Обвинуваченому ОСОБА_11 в ході досудового розслідування була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, в ході судового розгляду вона неодноразово продовжувалась. Судом обвинуваченому ОСОБА_11 призначається реальне покарання у вигляді позбавлення його волі, тому суд вирішує до вступу вироку в законну силу, відповідно до ст. 331 КПК України, продовжити відносно ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ст. 72 КК України доповнена частиною 5 в наступній редакції:
«зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…»
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 11.05.2014 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а затриманий він був 09.05.2014 року, тобто з цього дня до нього застосовано попереднє ув`язнення.
Тому суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення - з 09.05.2014 року до дня набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 13 КК України та призначити йому покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання його під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі, продовживши строк дії запобіжного заходу.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання з 16 години 34 хвилин 09.05.2014 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення - з 09.05.2014 року до дня набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: одяг, вилучений у ОСОБА_11 - куртку чоловічу спортивну, светр чоловічий темно-синього кольору, брюки чоловічі чорного кольору; одяг, вилучений з трупу ОСОБА_14 жилет, пару чоловічих туфель, чоловічу майку, чоловічі брюки; блузку, вилучену у ОСОБА_15 ; змиви з долонь, зрізи вільних кінців нігтьових пластин з обох рук, зразки букальних клітин, зразки слини, контрольні зразки марлевих тампонів до відборів зразків слини, вилучені у ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , вільні кінці нігтьових пластин, зразки волосся з п`яти частин голови з трупу ОСОБА_14 ; три недопалки цигарок «Прилуки» та один недопалок цигарки «Бонд» з попільнички на столі у кухні, виріз з нашаруванням РБК з спортивної куртки поблизу трупу, виріз з РБК з вельветової куртки з-під трупу, що знаходяться в камері схову речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області, ніж, вилучений у ОСОБА_11 ; що знаходиться при матеріалах кримінального провадження знищити; СД-диск з записом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Основні присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5