11-кп/775/406/2016(м)
264/3145/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000943 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого: 26.05.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки, який зареєстрований та фактично мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 травня 2015 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Лебединське Новоазовського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не судимого згідно ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на один рік,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на один рік, -

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

03 квітня 2016 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, через відкриті двері підвалу, розташованого між третім та четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення підвалу, звідки таємно викрав майно, яке належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 222 грн. 20 коп.

Він же 05 квітня 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, умисно, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , через відкриті двері підвалу, розташованого між третім та четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, проникли до приміщення підвалу, звідки таємно викрали майно, яке належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 555 грн. 50 коп.

Він же 08 квітня 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , через відкриті двері підвалу, розташованого між третім та четвертим під`їздом будинку АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, проникли до приміщення підвалу, звідки таємно викрали майно, яке належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 177 гривень 76 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані пом`якшуючі обставини та характеризуючи матеріали відносно нього. Вказує, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина та батько, які потребують догляду та підтримки. Також судом не враховано те, що він має стійкі соціальні зв`язки, щире каяття, повне визнання вини та заявленого цивільного позову. Просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вирок відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_7 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Крім того, колегія суддів відмічає, що злочин, за який ОСОБА_7 засуджено даним вироком, останній вчинив в період іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26.05.2015 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки.

Відповідно до ст. 78 ч. 3 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 цього Кодексу.

Ст. 71 КК України встановлено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що попереднім вироком обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, суд першої інстанції за даний злочин фактично призначив обвинуваченому мінімальне покарання.

Не можуть бути підставою для зміни вироку доводи апеляційної скарги стосовно того, що вину обвинувачений визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині, має на утриманні малолітнього сина, оскільки ці обставини враховані судом першої інстанції під час призначення покарання, що і дало йому змогу призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті КК України, за якою він визнаний винним.

Отже, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без відбування покарання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду Донецької області від 13 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: