АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1605/16-к Номер провадження 11-кп/786/554/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено.

В обґрунтуванням прийнятого рішення суд зазначив, що відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до ОСОБА_7 , оскільки він засуджений за спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ( ч. 2 ст. 121 КК України).

Не погодившись з таким рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати, задовольнити його клопотання та застосувати щодо нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Зазначає, що суд не взяв до уваги, що вироком суду щодо нього встановлено відсутність обтяжуючих обставин, крім того, потерпілий залишився живий, а тому суд прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, заперечення прокурора проти доводів скарги, перевіривши матеріали судового провадження, особової справи засудженого і доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з клопотанням про застосування щодо нього статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році». Мотивуючи його тим, що відповідно до вироку суду, яким він засуджений, обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

Згідно статті 8 вказаного Закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також , зокрема, до осіб яких засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах (частина друга статті 121 КК України 2001 р.; частини друга і третя статті 101 КК України 1960 р.);

Тобто, законодавцем чітко визначено, що особа засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто за умисне тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах, не може бути звільнена по амністії.

При цьому обтяжуючими є обставинами, зазначені в диспозиції ч. 2 статті 121 КК України, зокрема, вчинене злочину способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинення на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, тобто ці обставини впливають на кваліфікацію діяння, особи, яка вчинила злочин саме за частиною 2 статті 121 КК України.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2013 ОСОБА_7 визнаний винуватим за ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України ( в ред. Закону від 31.05.2007 р.) та призначено покарання за ч. 3 ст. 365 КК України - ( в ред. Закону від 31.05.2007 р.) 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати в правоохоронних органах посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 121 КК України (в ред. Закону від 31.05.2007 р.) 7 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 7 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права займати в правоохоронних органах посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 09.09.2013.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України, до нього не може бути застосовано ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Помилковим є посилання засудженого про відсутність обтяжуючих обставин що підтверджується вироком суду щодо нього, оскільки вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2013 встановлено відсутність обтяжуючих саме покарання обставин, водночас встановлено обтяжуючу обставину вчинення злочину групою осіб, що є кваліфікуючою ознакою злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Те, що потерпілий живий жодним чином не впливає на правильність рішення суду, а тому доводи апелянта є безпідставними.

Таким чином, рішення місцевого суду є правильним, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, законних підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4