АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти у сумі 172 500 доларів США, що належать ОСОБА_8 , які були вилучені 16.06.2016 року в ході обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим надано достатньо доказів на підтвердження наявності правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На рішення суду представник ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Так апелянт посилається на відсутність правових підстав для застосування такого заходу кримінального провадження, оскільки прокурором не доведено, що вказане майно має ознаки речових доказів, або здобуте незаконним шляхом. Зокрема представник вказує на ті обставини, що обшук було проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме без його власника ОСОБА_6 , дані грошові кошти є її власністю і не мають ніякого відношення до кримінального провадження в рамках якого їх було вилучено. Також апелянт зазначає, що було порушено права його довірителя, оскільки вона не повідомлялася про дату розгляду клопотання та була позбавлена можливості надати пояснення з приводу джерела походження даних коштів. Крім того, представник вказує і на ті обставини, що кримінальне провадження в рамках якого накладено арешт постановою слідчого від 30 квітня 2015 року було закрито.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.
Так, Слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000698, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України по факту заволодіння службовими особами ВАТ «Родовід банк» в особі в.о. тимчасового адміністратора ОСОБА_9 та ЗАТ «Укргаз-енерго» (правонаступником якого є ПрАТ «Укргаз-енерго») в особі голови правління ОСОБА_8 , шляхом зловживання службовим становищем та використання підробленої додаткової угоди № 3 до Договору строкового банківського вкладу від 29 лютого 2008 року, грошовими коштами ВАТ «Родовід банк» у сумі 283 289 424, 65 грн.

В рамках даного провадження, 16 червня 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.червня 2016 року, було проведено обшук за місцем фактичного проживання голови правління ПрАТ «Укргаз-енерго» ОСОБА_8 , за адресою Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, 40/1, в ході якого поміж іншого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 172 500 доларів США.

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на вказані грошові кошти, слідчий зазначив, що метою даного заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.

Дослідивши доводи клопотання слідчого та перевіривши надані матеріали, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Так, ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 16 червня 2016 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Не знайшли в ході апеляційного розгляду справи і доводи представника з приводу того, що обшук приміщення було проведено з численними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Також, апелянтом не надано доказів на підтвердження своїх доводів з приводу того, що ОСОБА_8 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також того, що вилучені грошові кошти є власністю ОСОБА_6 .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, за викладених в ній обставин про незаконність ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти у сумі 172 500 доларів США, що належать ОСОБА_8 , які були вилучені 16.06.2016 року в ході обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2221/2016 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1