Провадження № 1-кс/520/830/13
УХВАЛА

14.08.2013 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А. при секретарі судового засідання Захарченко П.В., за участю прокурора Федосєєва С.П., слідчого Руденка О.О., підозрюваного ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше неодноразово судимого, в тому числі 06.12.2012 Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту, звільненого 22.03.2013 по відбуванню строку покарання,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_1

З клопотання слідчого вбачається, що будучі раніше неодноразово судимим, маючи непогашену судимість ОСОБА_1 знов вчинив умисне кримінальне правопорушення, за наступних обставин: повторно, 24.06.2013 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 знаходячись біля спортивної бази «Чорноморець», розташованої по вул. Архітекторській, 16-а, шляхом ривку з шиї ОСОБА_3 відкрито викрав її майно, а саме золотий ланцюжок вагою 3 грами, тим самим заподіяв їй матеріальний збиток на загальну суму 2000 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, повторно, 13.07.2013 приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_1 знаходячись біля будинку № 15 по пр-ту Ак. Глушко в м. Одесі, шляхом ривку з шиї ОСОБА_4 відкрито викрав її майно, а саме золотий ланцюжок вагою 19 грам, тим самим заподіяв їй матеріальний збиток на загальну суму 22000 гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч.2 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

За даним фактом СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області почато досудове розслідування, про що 24.06.2013 та 14.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення № 0003631.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, визнав себе винним.

13.08.2013 року слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру ОСОБА_1

У судовому засіданні слідчий, мотивував клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_1, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, має непогашену судимість, не має постійного місця роботи та реєстрації в м. Одесі та може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, а тому є всі підстави для обрання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його застосування до підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_1 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, погодився із обставинами викладеними у поданні слідчого, та просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Адвокат підозрюваного заперечував проти клопотання та пояснив, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину та є ВІЛ-інфікованим і хворим на гепатит А, а тому просив слідчого суддю застосувати до нього більш мякий запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора та адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Стаття 183 КПК України проголошує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, згідно ч.1 ст. 194 КПК України, зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 та прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 186 КК України. Також в матеріалах кримінального провадження наявні відомості з бази даних МВС про попередні судимості ОСОБА_1

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_1 іншого кримінального правопорушення, оскільки будучи раніше судимим, підозрюваний ОСОБА_1 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та скоїв інше кримінальне правопорушення, що на думку слідчого судді свідчить, що дана особа спроможна і в майбутньому вчиняти кримінальні правопорушення та взагалі є небезпечною для суспільства.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги обставини, що підозрюваний ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, тяжкість покарання у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного місця роботи та реєстрації в м. Одесі, а також наявність непогашеної судимості.

З метою недопущення скоєння ОСОБА_1 інших кримінальних правопорушень, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування і перешкоджання кримінальному провадженню та неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків передбачених цим Кодексом.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов'язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Враховуючи, що ОСОБА_6 повторно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також той факт, що ним заподіяно матеріальних збитків на суму 24000 грн., слідчий суддя вважає, за необхідне розмір застави визначити у межах 21 мінімальної заробітної плати в сумі 24087 (двадцять чотири тисячі вісімдесят сім) гривень у національній грошовій одиниці.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 198, 202, 205, 369 ч.2, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань у Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 21 години 10 хвилин 12 серпня 2013 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 21 годині 10 хвилин 11 жовтня 2013 року.

Визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_1 обовязків визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 21 (двадцяти одного) розміру мінімальної заробітної плати в сумі 24087 (двадцять чотирьох тисячі вісімдесят сім) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Одеській області.

Розяснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 у разі внесення застави наступні обовязки:

1) прибувати до слідчого відділення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на виклики слідчого Руденка О.О.;

2) не відлучатися з міста ОСОБА_6 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 години 10 хвилин 11 жовтня 2013 року.

Розяснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою установи, яка підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Одеського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Одеській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноваженій службовій особі Одеського слідчого ізолятора негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Чванкін С. А.

Ухвала мені оголошена ___________________ 14.08.2013 року о ___ годин ____ хвилин ОСОБА_1