Справа № 368/509/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/603/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 05.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ВК ОСОБА_8
захисника засудженого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07.04.2106 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Своє рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд першої інстанції мотивував наступним: попри те, що засуджений ОСОБА_7 відбув ? строку основного покарання, він остаточно не став на шлях виправлення та перевиховання і тому не заслуговує, згідно ст.81 КК України на умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки за місцем відбування покарання характеризується посередньо, після ухвалення вироку засуджений повністю знехтував обіцянками щодо відшкодування завданої шкоди близьким потерпілого, допустив порушення режиму тримання вживання алкогольних напоїв, за що мав одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час знято в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати у повному обсязі ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07.04.2016 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Свої вимоги мотивує тим, що на момент винесення ухвали ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.02.2015 року. На думку захисника ОСОБА_9 , суд першої інстанції невірно встановив оціночні підстави для умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , передбачені ч.2 ст.81 КК України, а саме наявність двох заохочень та відсутність стягнень за час відбування покарання, оскільки останнє було знято у встановленому законом порядку. Також судом першої інстанції не прийнято до уваги, що засуджений ОСОБА_7 повинен утримувати батька інваліда та може працевлаштуватися у випадку умовно дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_7 підтримує апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_9 у повному обсязі, просить ухвалу Київської області від 07.04.2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав апеляційні скарги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, думку представника Кагарлицької ВК (115), який покладався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.02.2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжкого злочину.

Так, ОСОБА_7 засуджений за скоєння необережного тяжкого злочину.

Початок відбуття покарання - 05 грудня 2014 року.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покараннь більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Отже, вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, колегія суддів наголошує на тій обставині, що засуджений ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, і в подальшому дисциплінарне стягнення отримав за вживання алкогольних напоїв, за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, що не може свідчити про його перевиховання. Оскільки, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вмотивовано відмовив у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами засудженого ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційних скарг засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07.04.2106 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами - залишити без змін.

Головуючий:

Судді :