АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/538/16 Справа № 691/1232/15-к Категорія: ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 02 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Одеса, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий 12.06.2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Прийнято рішення призначене покарання ОСОБА_7 за даним вироком та покарання призначене за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2015 року, виконувати окремо.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 552 грн. 42 коп.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він в ніч із 17 на 18.03.2015 року на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою прибули до домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 з метою крадіжки шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення сараю та викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 2190 грн.

Крім того, на початку квітня 2015 року ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , де з метою крадіжки ОСОБА_9 шляхом вільного доступу, проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_11 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 1660 грн.

Також ОСОБА_7 в ніч з 02 на 03.04.2015 року на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 , де з метою крадіжки ОСОБА_9 шляхом виймання віконної шибки проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_12 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 2440 грн. А в подальшому прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_9 шляхом пошкодження дверей проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_13 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 5442 грн.

Крім того ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він в ніч з 12 на 13.04.2015 року на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою, прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_6 , де з метою крадіжки ОСОБА_9 шляхом пошкодження дверей проник до приміщення гаражу та будинку і викрав майно потерпілого ОСОБА_14 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 7442 грн.

Він же в ніч із 16 на 17.04.2015 року на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою прибули до території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_7 , де з метою крадіжки ОСОБА_9 шляхом пошкодження замка проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_15 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 2110 грн. А в подальшому прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_8 , де ОСОБА_9 шляхом пошкодження брами проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_16 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 9120 грн.

Також ОСОБА_7 в ніч з 22 на 23.04.2015 року на автомобілі марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 усвідомлюючи, що надаватиме допомогу у перевезенні викраденого майна, чим сприятиме його викраденню, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_9 таємно, повторно, з корисливою метою, прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_9 , де з метою крадіжки ОСОБА_9 шляхом пошкодження замка проник до приміщення гаражу та викрав майно потерпілого ОСОБА_17 , яке переніс до автомобіля ОСОБА_7 , таким чином заволоділи майном потерпілого на загальну суму 1290 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені фактичні обставини справи і правильність кваліфікації дій останнього, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості та, посилаючись на роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», просить призначити ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом повного поглинення менш суворого покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2015 року більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Як на підставу задоволення апеляційних вимог вказує на те, що ОСОБА_7 визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв в розкритті кримінальних правопорушень, відшкодував завдані збитки потерпілим, окрім ОСОБА_14 , якому має намір відшкодувати збитки найближчим часом, по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони. При цьому звертає увагу на другорядну роль ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, що значно знижує суспільну небезпечність вчиненого та позицію прокурора в судових дебатах про призначення обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку поданої апеляційної скарги в повному обсязі та наявність підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, міркування прокурора про законність, обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до ст. 94 КПК України та ніким не оспорюється.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції дотримана в повному обсязі.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 судом за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України як сприяння таємному викраденню чужого майна (крадіжкам), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаних із проникненням у інше приміщення - пособництво, є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України в повній мірі врахував ступень тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу, який вину у вчиненому визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово судимий, в тому числі за злочини корисливої спрямованості, сприяв своїми діями вчиненню восьми епізодів кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують його покарання, зокрема сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив ОСОБА_7 наближене до мінімального покарання, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Тому, твердження сторони захисту про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання із звільненням від його відбування з випробуванням є безпідставними, а обставини, які на думку апелянта значно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, судом першої інстанції враховані в повному обсязі і обвинуваченому ОСОБА_7 призначене саме те покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

При цьому суд правильно, на виконання п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував, що попереднє покарання ОСОБА_7 призначене вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням і покарання призначене за даним вироком у виді реального позбавлення волі не може бути поглинуте або складене, а тому обґрунтовано прийняв рішення, що кожен вирок, а отже і призначене ним покарання, виконується самостійно.

Поряд з цим, відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 02 березня 2016 року по 02 червня 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Крім того, колегія судді звертає увагу на те, що в резолютивній частині вироку зазначено про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави судових витрат, що не відповідає вимогам ст. 118 КПК України, оскільки за нормами процесуального закону 2012 року стягненню підлягають процесуальні витрати, однак вказана невідповідність, на виконання ст. 409 КПК України, не є підставою для зміни або скасування судового рішення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. 404, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 02 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , засудженому до позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 02.03.2016 року по 02.06.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий :

Судді :