Справа № 314/954/13-к Провадження № 1-кп/314/2/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_1 ,
- при секретарі ОСОБА_2 ,
- з участю прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
- представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області з лютого 2013 року перебуває кримінальне провадження № 000006 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Оскільки обвинувачений систематично ухилявся від явки до суду, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.07.2013 року ОСОБА_4 був оголошений у розшук. 16.06.2014 р. був здійснений привід обвинуваченого в судове засідання, і за клопотанням прокурора обраний раніше ОСОБА_4 запобіжний захід був змінений з особистого зобов`язання на тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів; строк тримання під вартою рахується з 16 червня 2014 року. За клопотанням прокурора ухвалами Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.08.2014 року, 06.10.2014 року, 26.11.2014 року, 30.01.2015 року , 25.03.2015 року та 03.06.2015 року - строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 був продовжений до 08.08.2015 року.
В судовому засіданні 31.07.2015 року прокурор знову заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись при цьому на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду та вчинити новий злочин.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечують проти задоволення клопотання прокурора. Прохають суд замінити обраний обвинуваченому захід забезпечення кримінального провадження на більш м`який- цілодобовий домашній арешт. При цьому обвинувачений запевняє суд, що у разі зміни заходу забезпечення кримінального провадження на більш мякий, - він не буде його порушувати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора, прохає його задовольнити, вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків:
При розгляді заявленого клопотання суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисного злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. При цьому обвинувачений раніше був судимий, і інкримінований йому злочин був скоєний в період іспитового строку, встановленого відносно ОСОБА_4 вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.10.2011 року. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею був обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання. Під час судового розгляду провадження обвинувачений неодноразово викликався в судові засідання за адресою, визначеною при обранні запобіжного заходу. Однак останній ухилявся від явки до суду, в зв`язку з чим він і був оголошений в розшук. Тобто ОСОБА_4 порушував обраний йому раніше більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
При цьому ч.3 та ч.5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, всупереч положенням ст. 132 КПК України, на надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч.1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Крім того, вказаний запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, а встановлені ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, є дійсними та триваючими, і вони, за висновком суду, на даний час виключають можливість зміни обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

За таких обставин, суд вважає, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України по даному кримінальному провадженню, а тому наявна необхідність у збереженні раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу. Отже, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора та продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - на 60 днів.

В свою чергу клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який суд вважає недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає. При цьому суд критично ставиться на посилання обвинуваченого щодо готовності не покидати місце постійного проживання, оскільки факт перебування ОСОБА_4 у розшуку в зв`язку з порушенням раніше обраного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання переконують суд у зворотному.
Керуючись ст. ст. 131-132, 177-178, 183, 194, 315 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів.
Кінцевим терміном тримання під вартою встановити 29.09.2015 року ( з врахуванням ухвал Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2014 року, 04.08.2014 року, 06.10.2014 року, 26.11.2014 року, 30.01.2015 року, 25.03.2015 року, 03.06.2015 року).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Вільнянського слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Суддя ОСОБА_1

31.07.2015