Справа № 638/6556/16-к
Пр. № 1-кс/638/1719/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю заявника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002228 від 29.04. 2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України
встановив:
18.04.2016 року адвокат ОСОБА_4 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 12.03.2016 року і вказує, що 22.04.2015 року 0 17.30 в районі перехрестя пл. Свободи та пр. Леніна невідома жінка, з невідомих причин, почала кричати в адресу ОСОБА_5 . За для того, щоб зафіксувати протиправну поведінку цієї жінки ОСОБА_5 дістав свій телефон та почав знімати все, що відбувалось на відео. Жінка лаялась, а потім нанесла тілесне ушкодження моєму клієнту, в наслідок чого той отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та зазнав матеріальних збитків, які виразились у пошкодженні мобільного телефону, остаточна вартість якого згідно висновку експертизи становить 6 714 грн.

12 березня 2016 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З даною постановою вона категорично не згодна та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

Так, в матеріалах кримінального провадження міститься заява про злочин, додано в якості доказу відеозапис з мобільного телефону, з якого чітко вбачається, що раніше невідома потерпілому жінка провокує скандал в людному місці, далі, використовуючи нецензурну лексику, ображає її клієнта, після чого здійснює удар по тілу клієнта, запис переривається внаслідок неправомірної поведінки останньої. Також в матеріалах справи містяться висновки експертів про тілесні ушкодження та про вартість спричиненої матеріальної шкоди. В рамках кримінального провадження допитано свідків та потерпілого. Особа жінки, що здійснила напад на її клієнта, також встановлена - це ОСОБА_6 . Згідно висновку судово- медичної експертизи її клієнту були спричинені легкі тілесні

ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії нападниці мають бути кваліфіковані за ст. 125 ч. 2 КК України. Крім того, в діях ОСОБА_6 , вбачається також і ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч. 1 КК України - умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Не зважаючи на наявні ознаки кримінальних правопорушень, слідчий не вбачає в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Висновки слідчого ґрунтуються лише на припущеннях:

що Крапівіна та ОСОБА_5 раніше були знайомі - хоча « матеріалах справи відсутні такі данні, більше того, мається пояснення самого ОСОБА_5 та протокол допиту останнього, в яких він вказує, що особа нападниці йому не знайома. ОСОБА_6 в рамках вказаного провадження взагалі не допитувалась, пояснень не давала, тому джерела таких висновків слідчого їм не відомі;

про наявність неприязних стосунків між потерпілим та ОСОБА_6 - також не доведена; слідчий прийшов до висновку, що тілесні ушкодження, що були отримані ОСОБА_7 , могли бути отримані останнім при Інших обставинах. Разом із тим , експертиза щодо характеру та причин утворення тілесних ушкоджень у справі не призначалась.

Встановити ОСОБА_8 по справі за допомогою знань лише слідчого не представляється можливим, оскільки такі дослідження потребують, спеціальних знань, за для чого і повинна була би бути призначена експертиза в порядку ст. 242 КПК України, однак таких слідчих дій проведено не було.

Окрім того, досудовим слідством не проводилися такі слідчі дії, як допит ОСОБА_6 , слідчі експерименти з учасниками події.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_9 , підтримали скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та вважала, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, просила суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 ..

Слідчий суддя, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, оцінивши надані суду матеріали скарги та кримінального провадження, дослідивши обставини, на які посилається скаржник, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; публічність; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності тощо.

У відповідності до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення в діянні особи можливе виключно шляхом проведення слідчих (розшукових дій), вичерпний перелік яких визначений КПК України

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим всі можливі слідчі дії не проведені, що потягло за собою постановлення незаконної та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та не назначені усі необхідні експертні дослідження, внаслідок чого висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає-скасуванню. Слідчим не вживались всі необхідні оперативно розшукові заходи з метою виявлення ознак злочину та осіб, що його вчинили.

Передчасність закриття кримінального провадження підтверджується відсутністю документального підтвердження фактичних результатів досудового розслідування, яке тривало понад 10 місяців.

Таким чином, у порушення вимог ст. 2 КПК України органом досудового розслідування не було забезпечено швидке, повне і неупереджене розслідування кримінального провадження

У відповідності з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В якості обґрунтування мотивів прийняття постанови слідчим зазначено, що не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_6 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
Таким чином, слідчим наведено мотиви прийняття рішення про закриття кримінального провадження, однак не наведено їх обґрунтування, що суперечить встановленим КПК України вимогам.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник заявив, а прокурор не заперечував, що копію постанови слідчого від 12.03.2016 року отримав тільки 12.04.2016 року. Таким чином, строк її оскарження спливає 22.04.2016 р

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Аналізуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга обґрунтована, знайшла своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 25, ст. 91, п. 2 ч. 5 ст. 110, п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
каргу адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити :

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області. від 12.03.2016 року ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0002228 від 29.05.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, а матеріали кримінального провадження направити до Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області і для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1