Справа № 447/38/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/307/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення,

в с т а н о в и л а :
Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 369, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 309, ст.ст. 69, 70, 71 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі без спеціальної конфіскації. Строк відбування покарання засудженим ухвалено рахувати з 27 листопада 2014 року.
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 рокузадоволено клопотання ОСОБА_6 та зараховано засудженому строк попереднього ув`язнення з 21 листопада 2014 року по 30 грудня 2014 року у строк покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про незаконність судового рішення в зв`язку з тим, що суд не зарахував йому попереднє ув`язнення з 30 грудня 2012 року по 09 червня 2014 року включно та 24 лютого 2014 року, коли він перебував в СІЗО № 25 Сумської області.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За змістом ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, на час вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 369, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 знаходився в Сумському слідчому ізоляторі на підставі вироку Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2014 року, який набрав законної сили, і не мав статусу особи, щодо якої застосовано попереднє ув`язнення.
Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 листопада 2014 року ОСОБА_6 залишено в СІЗО Сумської області на час розгляду кримінального провадження щодо нього за ч.1 ст. 369, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 309 КК України.
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 369, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України, набрав законної сили 30 грудня 2014 року.
Отже в межах кримінального провадження за ч.1 ст. 369, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 309 КК України (в межах якого ОСОБА_6 засуджений до позбавлення волі) до ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення з 21 листопада 2014 року по 30 грудня 2014 року, і саме цей строк з урахуванням положень ч.1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" та ч.5 ст. 72 КК України правильно зарахований судом першої інстанції у строк покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року.
Твердження апелянта про необхідність зарахування йому у строк покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року часу перебування в місцях попереднього ув`язнення з 30 грудня 2012 року по 09 червня 2014 року та 24 лютого 2014 року (тобто в межах інших кримінальних проваджень) на вимогах закону не ґрунтуються й колегія суддів їх до уваги не бере.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .