АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1023/16 Справа № 208/3614/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного, у вчинені кримінального правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001496 від 26 травня 2016 року

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 серпня 2016 року

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам діючого законодавства та просить її скасувати а клопотання слідчого СВ Дніпродзержинського ВП, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково та обрати запобіжний захід-домашній арешт з урахуванням надання часу для забезпечення життєдіяльності.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник зазначає, що судом було грубо порушено норми кримінального процесуального закону України. При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим не надано жодного доказу, на наявність ризиків на які він посилався у клопотанні. Також, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що в клопотанні слідчого зазначено, що підозра ОСОБА_7 обґрунтовується зібраними під час слідства доказами, які наведені вище, але ці докази базуються лише на показах потерпілого і нічим не підтверджені. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має реєстрацію, має сім`ю, працевлаштований, має позитивні характеристики.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 серпня 2016 року, щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведено, що ОСОБА_7 має непогашену судимість, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарг без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

26 травня 2016 року відомості про вказане кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001496 відповідно до вимог ст.214 КПК України, тобто з цього часу розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за вимогами КПК України.

21 червня 2016 року слідчим СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровської області було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

18 серпня 2016 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як слідує з ухвали, слідчий суддя, при здійсненні розгляду клопотання слідчого, дійшов висновку про його задоволення та застосував щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що послугувало перегляду ухвали слідчого судді за скаргою захисника в апеляційному порядку.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Слідчому судді при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

Зазначених положень діючого законодавства слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано не було.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 належним чином не врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про особу, те, що він, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та роботи, також слідчим суддею не взято до уваги, що має міцні соціальні зв`язки наявність у підозрюваного родини, неповнолітню дитину, стан здоров`я її дружини.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг захисника стосовно порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , є обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та наявні достатні підстави вважати, що існують ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України є реальним.

Однак, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваної, та встановлених обставин, передбачених ст.178 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 серпня 2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16 жовтня 2016 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, не залишати місце постійного проживання розташоване за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово з застосуванням електронного засобу контролю, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, яких визнано потерпілими або які є свідками у кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4