ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/206/16-к
11 березня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26.02.2016 в кримінальному провадженні № 0000072, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Городець Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда 3 групи за загальним захворюванням, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений не будучи зареєстрованим в якості фізичної особи-підприємця, діючи всупереч ст. 4 Закону України 5 травня 1999 року N 619-XIV "Про металобрухт" на подвір`ї домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту. З початку 2015 року без будь-якого оформлення документів, що засвідчують права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту обвинувачений, використовуючи механічні ваги "РП 1Ш 13 № 23733 1988 року випуску, від 0 до 1000 кг" здійснював скупку брухту чорних та кольорових металів у місцевого населення для його подальшого збуту за більшою ціною та отримання прибутку з метою особистого збагачення.

19.02.2016 під час проведення обшуку домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено брухт чорних металів загальною вагою 1531 кг вартістю 3674,40 грн., брухт алюмінію загальною вагою 139 кг вартістю 1668,00 грн. та механічні ваги "РП 1Ш 13 № 23733 1988 року випуску, від 0 до 1000 кг".

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у порушенні здійснення операцій з металобрухтом, тобто здійснення прийому брухту чорних та кольорових металів особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, він вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 213 КК України.

26.02.2016 між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області юристом 2 класу ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000072, та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області було укладено угоду про визнання винуватості (далі угода).
Згідно з угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладення на обвинуваченого ряду обов`язків.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені, зрозумілі обвинуваченому та підтверджені останнім.
Прокурор, обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні визнали факт укладення угоди, добровільність її укладення, просили визнати угоду та ухвалити відповідний вирок.
Розглянувши угоду, дослідивши матеріали судового провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, присутніх в підготовчому судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.
Кримінальне провадження щодо обвинуваченого здійснюється за ч. 1 ст. 213 КК України. Вказаний злочин згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні, а значить, внаслідок вчинення обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. А тому відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода у даному кримінальному провадженні може бути укладена.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор та обвинувачений в угоді та в підготовчому судовому засіданні визнали, що їм відомі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. Крім того, обвинувачений визнав, що він цілком розуміє:
-свої права, вказані у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;
-наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;
-характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;
-вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вчинення обвинуваченим злочину, окрім повного визнання ним його винуватості, підтверджується наступними доказами, наданими прокурором в підготовчому судовому засіданні:
-протоколом обшуку від 19.02.2016 з фототаблицями;
-протоколом огляду місця події від 19.02.2016;
-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.02.2016;
-листом Черняхівського відділення Володарсько-Волинської ОДПІ від 25.02.2016.
Положеннями ст. 213 КК України передбачено відповідальність за порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом. В свою чергу, згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України 5 травня 1999 року N 619-XIV "Про металобрухт" заготівля металобрухту діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.
Згідно з ч. 12 ст. 4 вказаного закону оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.
З огляду на це суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, доведена повністю. А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України як порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, а саме заготівля брухту кольорових і чорних металів особою, яка не зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, без оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту.

Обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом при розгляді угоди не встановлені.
Враховуючи, що узгоджена в угоді міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди.
Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Питання щодо речових доказів у справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 26.02.2016, укладену між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами кримінального провадження в угоді про визнання винуватості, у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік починаючи з дня ухвалення даного вироку. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі, а саме брухт чорних металів загальною вагою 1531 кг, брухт алюмінію вагою 139 кг та механічні металеві ваги з маркуванням "РП 1Ш 13 № 23733 1988 року випуску, від 0 до 1000 кг", передані на зберігання ФО-П ОСОБА_6 конфіскувати в дохід держави на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.
Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1