АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/231/16 Справа № 712/9892/14-к Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
З участю секретаря ОСОБА_5
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9
потерпілогоОСОБА_10
представника потерпілогоОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси 04.12.2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Андріївка, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянин України, українець за національністю, з вищою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України та якому призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

На підставі ст.12, ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень та 6043 (шість тисяч сорок три) гривні 90 копійок в якості відшкодування судових витрат за проведення судово-психологічної експертизи.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з пред`явленим прокурором обвинуваченням, ОСОБА_8 24.07.2011 року приблизно о 05.00 годині, знаходячись біля вхідних дверей супермаркету «Сільпо», розташованого по вул. О. Дашкевича в м. Черкаси під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, що виразилось в тому, що він, знаходячись у вищевказані час та місці разом з ОСОБА_13 почув, як остання почала сперечатись з хлопцями, які стояли навпроти них біля входу до вищевказаного супермаркету, на що між ОСОБА_13 та раніше не знайомими їй ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в який втрутився ОСОБА_8 та який підійшовши до ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , умисно наніс останньому один удар кулаком руки в область голови з правої сторони, від чого ОСОБА_10 всім корпусом тіла впав на асфальт та внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощенням правої скроневої долі, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, що згідно висновку судово-медичної експертизи №270 м/д від 29.08.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Не погодившись з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси 04.12.2015 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 та представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, потерпілого ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, а представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити всі питання передбачені ст.368 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого злочинного діяння і ознак злочину передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчинені злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.
Відповідно до положень ч.3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши часткове судове слідство, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 у навмисному спричиненні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження. Докази, які були досліджені в судовому засіданні, не вказують на умисел ОСОБА_8 завдати тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, оскільки як встановлено в судовому засіданні сам конфлікт виник не між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , а між ОСОБА_8 і ОСОБА_14 .
Крім цього, свідок ОСОБА_14 та потерпілий ОСОБА_10 , вказували на те, що саме ОСОБА_14 наніс першим удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_8 і відразу відійшов, а останній після цього наніс один удар у відповідь, але влучив у ОСОБА_10 , який залишився стояти рядом.
Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 показали, що конфлікт з ОСОБА_13 розпочали ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Крім цього, ОСОБА_14 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нецензурну лайку ображав ОСОБА_13 і лише після цього підійшов ОСОБА_8 , який запропонував закінчити конфлікт з дівчиною і йти далі. ОСОБА_14 продовжив конфлікт і переключився на ОСОБА_8 , в адресу якого також виражався нецензурною лайкою, а потім несподівано наніс удар кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_8 вирішив нанести удар у відповідь, але враховуючи, що ОСОБА_14 зайшов за ОСОБА_10 , наніс удар саме ОСОБА_10 .
На думку колегії суддів, враховуючи зібрані по справі докази, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_8 , знаходячись 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині біля вхідних дверей супермаркету «Сільпо», розташованому по вул. Остафія Дашкевича в м. Черкаси, втрутився у конфлікт, який розпочався між його знайомою ОСОБА_13 та раніше незнайомими ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , які знаходились біля входу до супермаркету. Намагаючись словесно заспокоїти ОСОБА_14 для мирного вирішення конфлікту, отримав від останнього удар кулаком в нижню щелепу зліва. Захищаючись від можливих наступних ударів з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_8 намагався у відповідь нанести в його сторону на рівні грудей удар кулаком лівої руки, але враховуючи, що в цей момент ОСОБА_14 намагався зупинити від розпочатої ним бійки ОСОБА_10 , який знаходився поруч, був нижчим на зріст від ОСОБА_14 і опинився поперед ОСОБА_14 , випадково отримав даний удар в область голови справа, від якого всім корпусом тіла впав на плитку тротуарної доріжки і вдарився головою. Внаслідок удару в область голови справа потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, які могли виникнути при ударі потиличної ділянки голови об плитку тротуарної доріжки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_8 наніс тяжке тілесне ушкодження захищаючись від можливого отримання наступного удару в свій бік з боку ОСОБА_14 і, наносячи удар йому у відповідь, об`єктивно не міг передбачити заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій особі - потерпілому ОСОБА_10 , не бажаючи цього та не маючи на меті нанесення по ньому удару, хоча повинен був і міг передбачити настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій для потерпілого, діючи більш обачніше.
У зв`язку з цим суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у ненавмисному нанесенні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, його вина також повністю підтверджується доказами, які були дослідженні в судовому засіданні:
- показаннями ОСОБА_14 , який будучи допитаним в судовому засіданні як свідок пояснив, що 24.07.2011 року він та його друзі ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 приблизно о 05.00. годині вирішили зайти до супермаркету «Сільпо» розташованому по вул. О. Дашкевича. ОСОБА_19 та ОСОБА_18 йшли попереду і зайшли до супермаркету, а він з ОСОБА_10 йшов, поклавши один одному руки на плечі. Біля входу до супермаркету знаходилась дівчина, а рядом з нею четверо хлопців. З дівчиною у нього виник словесний конфлікт. Потім в цей конфлікт втрутився ОСОБА_8 , з яким у нього також виник словесний конфлікт. Через деякий час він ОСОБА_14 зрозумів, що може виникнути бійка між ними та ОСОБА_8 і його друзями, у зв`язку з чим вирішив вдарити ОСОБА_8 першим і наніс йому один удар кулаком в обличчя. Вирішив вдарити першим, бо вважав, що з боку ОСОБА_8 було ще 3 хлопця, а він був лише з ОСОБА_10 , та для того, щоб врівноважити сторони конфлікту («щоб їх стало менше»). Після удару він ОСОБА_14 відступив назад, а ОСОБА_10 залишившись стояти на тому самому місці, де стояв, отримав від ОСОБА_8 удар в голову, від чого впав спиною на тротуарну плитку. Після цього його ОСОБА_14 збили з ніг та побили;
- показаннями ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які будучи допитаними в судовому засіданні як свідки пояснили, що 24.07.2011 року вони приблизно о 05.00. годині разом зі своїми друзями ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знаходились біля входу до супермаркету «Сільпо», розташованому по вул. О. Дашкевича. Повз них пройшли два хлопця, які зайшли до супермаркету, а два інших, як вони потім дізнались то були ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , зупинилися біля ОСОБА_22 , яка знаходилась поруч. В цей час між невідомими та ОСОБА_23 виникла сварка в яку втрутився ОСОБА_8 та який намагався зупинити конфлікт. В цей час ОСОБА_14 в бік ОСОБА_8 почав голосно виражався нецензурною лайкою та погрожувати розбити пляшку пива на голові. Після цього, ОСОБА_14 зненацька наніс удар кулаком руки ОСОБА_8 в обличчя, від якого той втратив дезорієнтацію та рукою відмахнувся від ОСОБА_14 , але оскільки в цей момент ОСОБА_10 намагався зупинити ОСОБА_14 і опинився на його місці, отримав удар в область голови від якого впав на тротуар і лежав непритомний;
- показаннями ОСОБА_18 , який будучи допитаним в судовому засіданні як свідок, пояснив, що самого конфлікту який виник 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині між його друзями ОСОБА_14 і ОСОБА_10 з одного боку та невідомими, серед яких, як йому зараз відомо був ОСОБА_8 , він не бачив, але зі слів ОСОБА_14 знає, що коли він разом з ОСОБА_24 зайшов до супермаркету «Сільпо», а ОСОБА_14 разом з ОСОБА_25 залишились біля супермаркету, між ними з одного боку та компанією молодих людей з іншого, виник конфлікт. Невідомих, серед яких був ОСОБА_8 , було більше і тому він ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_8 першим. Після цього, ОСОБА_10 впав на тротуар.
- показаннями ОСОБА_26 , яка була допитана в судовому засіданні як свідок, пояснила, що 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині вона зі своїми друзями ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 та ОСОБА_21 знаходилась біля входу до супермаркету «Сільпо», що по вул. О. Дашкевича. В цей час зі сторони клубу «111» повз них пройшли два незнайомих хлопця в обнімку. Це були ОСОБА_14 і ОСОБА_10 .. Між ними виник словесний конфлікт в який втрутився ОСОБА_20 . ОСОБА_14 переключився на ОСОБА_8 та запропонував йому помірятися силою, а після того, як ОСОБА_8 відмовився, зненацька наніс йому удар кулаком в обличчя та відступив за ОСОБА_10 . ОСОБА_8 в цей час наніс удар у відповідь, але кулаком лівої руки влучив у голову ОСОБА_10 , який впав на тротуарну плитку;
- показаннями ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні як потерпілий, пояснив, що дійсно 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині він разом з ОСОБА_14 проходив біля супермаркету «Сільпо» повз компанію хлопців і дівчини, яка їх безпричинно образила словами про їх нетрадиційну орієнтацію. З нею виник словесний конфлікт, в який втрутився ОСОБА_8 . Враховуючи, що з боку ОСОБА_8 було ще 3 хлопця, які знаходились поряд, ОСОБА_14 наніс ОСОБА_8 удар кулаком в обличчя. Після цього, він нічого пригадати не може оскільки внаслідок удару отримав тяжку черепно-мозкову травму;
- показаннями ОСОБА_29 , яка була допитана слідчим під час досудового розслідування як свідок. Суд дослідив протоколи допиту даного свідка у зв`язку з тим, що вона на час проведення судового розгляду справи померла.
Згідно з її показів, зафіксованими в протоколі допиту від 11.09.2011 року, 24.07.2011 року приблизно о 04 годині 50 хвилин вона знаходилась біля входу до супермаркету «Сільпо», розташованому в м. Черкаси на розі вулиць О. Дашкевича та Шевченка. Поруч на виході із супермаркету знаходились дівчина та компанія хлопців. В цей час повз них проходило двоє хлопців у яких виник конфлікт з дівчиною. Згодом у конфлікт втрутився хлопець з її компанії, якого вдарив в обличчя один з хлопців, який розмовляв з дівчиною. Після удару хлопець, якого вдарили, відразу замахнувся та хотів відповісти ударом у відповідь, але мабуть випадково попав у іншого, що знаходився поруч. Цей хлопець від удару упав спиною на асфальтне покриття, вдарився головою і до тями не приходив (т.1 а.с. 140-141).
А також письмовими доказами:
- протоколом явки з повинною ОСОБА_8 від 27.08.2011 року, згідно з яким він повідомляє про нанесення ним з необережності тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (т.1 а.с. 91);
- протоколом пред`явлення фотокарток для впізнання від 28.08.2011 року, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині нанесла невідомому хлопцю удар в область голови (т.1 а.с. 69);
- висновком судово-медичної експертизи №270 м/д від 29.08.2011 року, згідно з яким встановлено, що внаслідок удару в область голови справа потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та садна м`яких тканин потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 72-74);
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 29.08.2011 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого він показав, що після отримання удару від хлопця, наніс удар у відповідь по ньому, але той відійшов і удар прийшовся по хлопцю, який стояв поруч з нападаючим, в область щелепи зліва від нього, після чого той упав спиною назад і більше не вставав (т.1 а.с. 75-79);
- висновком судово-медичної експертизи №270/194м/д від 01.09.2011 року, згідно з яким встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом правої скроневої кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку правої скроневої долі (субдуральна гематома), розтрощення правої скроневої долі, забій головного мозку тяжкого ступеня, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Дані ушкодження він міг отримати від удару кулаком. Садна м`яких тканин потиличної ділянки голови могли виникнути при ударі потиличної ділянки голови об плитку тротуарної доріжки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 103-104 );
Показання інших свідків провадження ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 стосуються того, що дійсно 24.07.2011 року приблизно о 05.00. годині між ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виник конфлікт внаслідок якого останній отримав тілесні ушкодження, але жоден із свідків в своїх показаннях не вказав, що ОСОБА_8 мав намір нанести саме ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що саме ОСОБА_14 , з яким був ОСОБА_10 , спровокував бійку нанісши ОСОБА_8 удар кулаком в обличчя, а останній захищаючись намагався вдарити саме ОСОБА_14 , але оскільки той зайшов за спину ОСОБА_10 , і ці події відбувались стрімко, ОСОБА_8 наніс удар саме ОСОБА_10 .

В матеріалах провадження відсутні будь які об`єктивні дані, що ОСОБА_8 навмисно намагався спричинити тяжке тілесне ушкодження саме потерпілому ОСОБА_10 .

Крім цього, відповідно до положень абз.3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» якщо при необхідній обороні випадково заподіяно шкоду непричтній до нападу особі, відповідальність може наставати залежно від наслідків за заподіяння шкоди через необережність.

Покарання в межах ст..128 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також враховано, що відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 за ст. 128 КК України у виді 150 годин громадських робіт зі звільненням на підставі ст.12, ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та особі обвинуваченого, який є молодою людиною, не одружений, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини (визнання вини, щире каяття, відшкодування матеріальних збитків), відсутність обтяжуючих покарання обставин, на думку колегії суддів призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з послідуючим звільненням, у зв`язку із закінченням строків давності, є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо апеляційних вимог представника потерпілого в частині вирішення цивільного позову, то на думку колегії суддів вони підлягають задоволенню.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, ушкодження які внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_8 отримав потерпілий ОСОБА_10 та їх наслідки, тривалий термін лікування останнього, висновки судової психологічної експертизи №4735/12-32 від 18.01.2013 року,на думку колегії суддів розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 300000 гривень.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що вирок Соснівського районного суду м. Черкаси 04.12.2015 року в частині вирішення цивільного позову необхідно змінити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси 04.12.2015 року в частині вирішення цивільного позову змінити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням 300000 (триста тисяч) гривень.
В решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді