Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/402/15-к
Провадження 1-кп/483/9/2016
ВИРОК
Іменем України
11 травня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 26 лютого 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, з вищою освітою, працює на посаді старшого державного інспектора митного посту «Миколаїв-Морський» Миколаївської митниці Міндоходів, є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке спричинило тяжкі наслідки завдання державі матеріальних збитків, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчиненому за таких обставин.

ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного інспектора митного посту «Миколаїв-морський», будучи службовою особою, яка має право здійснювати митне оформлення та контроль за пропуском і додержанням установленого порядку переміщення через митний кордон України транспортних засобів, товарів та інших предметів, 05 травня 2012 року, перебуваючи в зоні діяльності Миколаївської митниці на території ТОВ «Порт Очаків» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Куцуруб, вул. Ольвійська, 1, на підставі Митного кодексу (далі МК) України та Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої 26 червня 1990 року у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналася 24 березня 2004 року, здійснив митний контроль та митне оформлення входу на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення моторної яхти під назвою Sealine F46 «Catrine» номер ІМО 41974-10-А під прапором Панами, власником якої є підприємство-нерезидент «New Ventures Holdings LTD», адреса реєстрації: Hudson&Partners Inc., MAICO Building, the Valley, Anguilla, British West Indies, капітаном якої був громадянин України ОСОБА_6 , в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, під зобов`язання капітана судна про вивезення судна закордонного плавання до 04 травня 2013 року, на підставі документів, які були надані капітаном судна (декларантом), чим надав податкову пільгу. Так, всупереч положенням п. 40 ст. 1, ст. 206 МК України ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що задекларований ОСОБА_6 транспортний засіб Sealine F46 «Catrine» відповідає тільки двом вимогам транспортного засобу, до якого можна застосувати пільги відповідно до Додатку С Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої 26 червня 1990 року в м. Стамбулі, а саме: транспортний засіб зареєстрований на території, яка не є територією тимчасового ввезення; транспортний засіб використовується третьою особою, але фактично не є транспортним засобом комерційного призначення, оскільки жодних документів на підтвердження комерційної мети ввезення судна не було, на ньому також були відсутні товари або пасажири, і вказаний транспортний засіб не відповідає вимогам МК України, згідно з якими застосовується умовне повне звільнення від оподаткування митом, діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди капітаном ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, незаконно надав податкові пільги під час проведення митних формальностей при оформленні входу на митну територію України вказаного вище транспортного засобу в митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, засвідчивши це митним забезпеченням проставленням відтиску особистої номерної печатки № 068 на документах, наданих декларантом ОСОБА_6 , тобто останній задекларував судно закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України. Однак ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , встановив строк тимчасового ввезення транспортного засобу комерційного призначення до 04 травня 2013 року, не встановивши при цьому транспортні операції, для яких був ввезений транспортний засіб. Внаслідок цього ОСОБА_6 , незаконно отримавши дозвіл на вхід на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення в митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, при цьому незаконно отримавши податкові пільги на сплату митних платежів, пройшов у внутрішні води України та в подальшому використовував транспортний засіб для потреб, які суперечать ввезенню транспортних засобів на митну територію України, із наданням податкової пільги, внаслідок чого ОСОБА_6 не було сплачено податкові зобов`язання з ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 1 060 593 грн 50 коп..
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані як зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, за ч. 2 ст. 364 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому зловживанні службовим становищем не визнав. Дав показання про те, що 05 травня 2012 року ним здійснювалось митне оформлення яхти «Catrine» під керуванням ОСОБА_6 , з яким раніше він знайомий не був. Капітан заявив судно до оформлення в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування і на підтвердження цього режиму подав усі передбачені законом документи, а отже підстав відмовляти в митному оформленні не було. Він також не в праві був вимагати від капітана судна комерційного призначення додаткових документів на підтвердження транспортних операцій чи намірів їх проведення. Під час митного контролю та митного оформлення товарів та пасажирів на борту яхти не було. Також пояснив, що доказів на підтвердження імпорту яхти «Catrine» немає, а тому відсутні підстави вважати, що сплаті підлягали ввізне мито та податок на додану вартість, з яких складається розмір завданої шкоди, а тому цивільний позов ним також не визнається.
Суд констатує, що у судовому засіданні сторонам було забезпечено передбачені ст. 22 КПК України права щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України, суду надано: копію суднової ролі (т. 2, а. п. 120); копію списку судових запасів (т. 2, а. п. 123); копію довідки про відсутність валюти (т. 2, а. п. 125); повідомлення капітана про те, що 05 травня 2012 року по приходу до порту «Очаків» на борту немає пасажирів, посилок і передач, а також інших заборонених предметів (т. 2, а. п. 126); копію генеральної декларації про прибуття 05 травня 2012 року з Суліни до Очакова моторної яхти Sealine F46 «Catrine», капітаном якої є ОСОБА_6 (т. 2, а. п. 131); копію свідоцтва про реєстрацію яхти Sealine F46 «Catrine», який належить «New Ventures Holdings LTD» (т. 2, а. п. 177); копію довіреності на користування судном та призначення капітаном ОСОБА_6 (т. 2, а. п. 179); зобов`язання капітана судна про зворотне вивезення яхти у строк до 04 травня 2013 року (т. 2, а. п. 136); копію акта здійснення комісійного контролю судна у пунктах пропуску для морського, річкового та поромного сполучення на прихід 05 червня 2013 року з порту Суліна (Румунія) до порту Очаків (т. 1, а. п. 123); копію суднової ролі (т. 2, а. п. 160); копію зобов`язання капітана судна про реімпорт судна № 504050000/13/421 до 25 квітня 2014 року (т. 2, а. п. 168), копію генеральної декларації на вибуття 05 червня 2013 року з Очакова до Суліни (т. 2, а. п. 156); висновок комісійної товарознавчої експертизи № 10530/10533/13-54 від 29 жовтня 2013 року, згідно з яким середньо-ринкова вартість яхти «Catrine» на 05 травня 2012 року становить 3 314 354 грн 65 коп. (т. 1, а. п. 144-156); акт № 3/26-15-17-02-30/ невиїзної документальної перевірки дотримання фізичною особою громадянином України ОСОБА_6 законодавства з питань державної митної справи від 08 січня 2014 року про те, що при оформленні на митниці ОСОБА_6 не надані документи, що свідчили б про комерційне призначення транспортного засобу під час ввезення на митну територію України, а також при його зворотному вивезенні, внаслідок чого не сплачені до бюджету податкові зобов`язання з ввізного мита в сумі 331 435 грн 47 коп. та податку на додану вартість в сумі 729 158 грн 03 коп. (т. 1, а. п. 162-173); висновок судово-економічної експертизи № 7587/14-45 від 27 червня 2014 року, згідно з яким документально підтверджуються висновки, викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки стану дотримання ОСОБА_6 законодавства з питань митної справи щодо несплачених податкових зобов`язань з ввізного мита та ПДВ на загальну суму 1 060 593 грн 50 коп. (т. 1, а. п. 182-190).
Крім того, сторона обвинувачення посилалась на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 ..

Разом із тим, суд вважає, що вищевказані докази не доводять вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і при цьому виходить з такого.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що в 2012 році працювала на посаді судового агента і до її повноважень входила підготовка документів для проходження митних процедур. При цьому, вона оформлювала плавучі засоби в одному режимі в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування. Також свідок пояснила, що жодних домовленостей з обвинуваченим стосовно надання будь-яких пільг капітану ОСОБА_6 не існувало.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що вони перебували у складі прикордонного наряду при обстеженні яхти, і їхній обов`язок полягав у спостеріганні за тим, щоб сторонні особи не проникли на судно.
Прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про відмову від допиту в якості свідків інших членів прикордонного нарядуОСОБА_14 та ОСОБА_12 , оскільки їх показання не мають значення для предмету розгляду провадження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка за клопотанням сторони захисту головний державний ревізор-інспектор відділу інспектування Департаменту відомчого контролю та внутрішнього аудиту ДФС України ОСОБА_15 пояснив, що 05 травня 2015 року ОСОБА_5 як службова особа, яка має право здійснювати митне оформлення та контроль за пропуском і переміщенням через митний кордон України транспортних засобів, здійснив митний контроль та митне оформлення входу на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення моторної яхти під назвою Sealine F46 «Catrine» у повній відповідності з чинним міжнародним та митним законодавством України.

Інші свідки обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в судові засідання, що відбулись 14 січня 2016 року (т. 2, а. п. 260), 28 січня 2016 року (т. 2, а. п. 265), 18 лютого 2016 року (т. 2, а. п. 314), 03 березня 2016 року (т. 2, а. п. 319), 28 березня 2016 року (т. 2, а. п. 327), 15 квітня 2016 року (т. 2, а. п. 337) та 06 травня 2016 року (т. 2, а. п. 348), не прибули, незважаючи на те, що обов`язок забезпечити явку свідків обвинувачення був покладений на прокурора. Так, відповідні повідомлення було направлено на ім`я старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 (т. 2, а. п. 278) та Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України (т. 2, а. п. 321, 331), однак явку вказаних свідків до суду забезпечено не було. За таких обставин прокурору було відмовлено в задоволенні клопотання про подальше відкладення розгляду кримінального провадження для виклику свідків, оскільки в таких діях сторони обвинувачення вбачаються ознаки зловживання процесуальними правами.
Відмовляючи в клопотанні прокурору, судом також було взято до уваги обов`язок дотримуватися розумних строків розгляду справи з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на справу «Зароченцев проти України» від 10 січня 2013 року, де Європейський Суд встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з незабезпеченням національними органами розгляду справи упродовж розумного строку.

Отже, з метою запобігання безпідставному затягуванню судового розгляду, порушенню права обвинуваченого на розгляд справи протягом розумного строку та враховуючи принцип диспозитивності кримінального процесу, суд розглянув провадження на підставі наданих сторонами доказів.
Так, відповідно до пункту «а» ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, підписаної 26 червня 1990 року в м. Стамбулі, до якої Україна приєдналася 24 березня 2004 року і яка набрала чинності 22 вересня 2004 року, тимчасовим ввезенням є митний режим, що дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання. Відповідно до положень цієї Конвенції, кожна із Договірних Сторін зобов`язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції (ч. 1 ст. 2 Конвенції).
Згідно з ч. 1 ст. 7 Конвенції, товари (у тому числі транспортні засоби), на тимчасове ввезення яких був наданий дозвіл, повинні бути вивезені у визначений термін, визнаний достатнім для досягнення мети тимчасового ввезення. Цей термін обумовлюється окремо у кожному Додатку.
Статтею 2 Додатку С до Конвенції визначено, що правом на тимчасове ввезення відповідно до ст. 2 Конвенції користуються, зокрема, транспортні засоби комерційного чи приватного використання. Для надання можливості скористатись правами на пільги, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає
за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території; а транспортні засоби приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території. Незважаючи на положення ст. 5 Додатку С, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення. Транспортні засоби приватного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення. Кожна Договірна Сторона може дозволити таке використання особою, яка постійно проживає на її території, зокрема якщо вона використовує його від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Отже, в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування можуть ввозитися транспортні засоби як для комерційного, так і для приватного використання за умови дотримання встановлених Конвенцією вимог.
В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що моторна яхта Sealine F46 «Catrine» зареєстрована на території, яка не є територією тимчасового ввезення, належить компанії «New Ventures Holdings LTD», яка не є резидентом (т. 2, а. п. 27), і використовується особою від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення (т. 2, а. п. 140), тобто відповідає тим умовам, за яких можливе декларування її в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 186 МК України 2002 року, згідно з якими декларант самостійно визначає митний режим товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до мети їх переміщення та на підставі документів, що подаються митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Частиною 1 ст. 206 МК України визначено, що дозвіл на тимчасове ввезення на митну територію України з умовним повним звільненням від оподаткування під зобов`язання про зворотне вивезення допускається щодо транспортних засобів, що використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.
Підпунктом 1.16. пункту 1 Інструкції про організацію митного контролю та митного оформлення суден і товарів, що переміщуються ними, затвердженої наказом Державної митної служби України 17 вересня 2004 року за № 678, декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без подання вантажної митної декларації. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній декларації.
Судна, що переміщуються через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічних договорів (контрактів) купівлі-продажу, міни, оренди, лізингу або інших (крім договорів перевезень), декларуються митному органу у відповідному митному режимі з поданням вантажної митної декларації, заповненої в установленому Держмитслужбою порядку.
Перелік документів, що надаються декларантом при декларуванні судна закордонного плавання як транспортного засобу та як товару, визначений п. 14 Порядку здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1989 від 24 грудня 2003 року. Так, декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без подання вантажної митної декларації. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній декларації.
Для здійснення митного контролю капітан судна подає такі документи: генеральну декларацію; зобов`язання капітана судна про зворотне вивезення за межі митної території України (ввезення на митну територію України) судна закордонного плавання за формою, встановленою Мінфіном; декларацію про вантаж; коносамент, річкову накладну, де зазначаються найменування, маркування, кількість та/або міра (маса, об`єм) вантажу чи кількість місць, яку він займає, а в разі необхідності відомості про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу; список членів суднового екіпажу (суднова роль); список пасажирів; декларацію про особисті речі членів суднового екіпажу; декларацію про суднові припаси; довідку капітана судна про наявність на борту судна наркотичних (психотропних) засобів, зброї та боєприпасів; довідку про наявність у судновій касі валюти; зобов`язання капітана судна, яке плаває під Державним Прапором України, про те, що закуплені за кордоном суднові припаси, зокрема запаси споживання, не будуть винесені із судна.
Декларування судна, що переміщується через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту), крім договору перевезення, здійснюється у відповідному митному режимі з поданням вантажної митної декларації, заповненої у встановленому Мінфіном порядку. Митний огляд судна закордонного плавання здійснюється з метою перевірки відомостей, зазначених у документах (п. 15 Порядку).
Відтак, правовою підставою для декларування судна як транспортного засобу, відповідно до п. 14 Порядку здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2003 року за № 1989 та п.п. 1.16. п. 1 Інструкції про організацію митного контролю та митного оформлення суден і товарів, що переміщуються ними, затвердженої наказом Державної митної служби України 17 вересня 2004 року за № 678, є використання судна виключно для перевезення через митний кордон України пасажирів та вантажів.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкриміновано, зокрема, те, що ОСОБА_6 використовував транспортний засіб для потреб, які суперечать ввезенню транспортних засобів на митну територію України із наданням податкової пільги. Разом із тим, державним обвинуваченням не надано доказів, що підтверджують цю обставину та не доведено факт використання яхти Sealine F46 «Catrine» з будь-якою іншою метою, ніж перевезення пасажирів та товарів через митний кордон України.
Положеннями ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, крім іншого, винуватість обвинуваченого а саме форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, полягає у зловживанні владою або службовим становищем в інтересах третіх осіб всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом, і при цьому, особа має керуватися корисливим мотивом або іншими особистими інтересами.
Так, стороною обвинувачення розмір матеріальних збитків розраховано виходячи з ринкової вартості яхти, ставок ввізного мита та податку на додану вартість, що підлягають сплаті при імпорті товару.
Відповідно до ст. 188 МК України імпорт це митний режим, відповідно до якого товари ввозяться на митну територію України для вільного обігу без обмежень строку їх перебування на цій території та можуть використовуватись без будь-яких обмежень.
Разом із тим, прокурором не доведено того факту, що яхту було імпортовано, тобто ввезено саме з метою розпорядитися нею на митній території України.
Яхту як товар, може бути ввезено на митну територію України в режимі тимчасового ввезення під 3 % або заявлено в інший митний режим з тих, що передбачені МК України. Митний режим обирає декларант і умови режиму тимчасового ввезення були ним дотримані яхту вивезено за межі митної території України у встановлені в зобов`язанні строки.
Судом також не береться до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 7587/14-45 від 27 червня 2014 року, відповідно до якого висновки, викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки стану дотримання ОСОБА_6 законодавства з питань митної справи щодо несплачених податкових зобов`язань з ввізного мита та ПДВ на загальну суму 1 060 593 грн 50 коп., оскільки цей висновок зроблено експертом із використанням джерела Митного кодексу України від 13 березня 2012 року, який набрав чинності з 01 червня 2012 року, у той час як інкриміноване ОСОБА_5 діяння вчинене 05 травня 2012 року, тобто до набрання чинності використаним експертом нормативно-правовим актом.
Стороною обвинувачення суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що надані декларантом документи за формою, змістом та обсягом не відповідали заявленому режиму, як не доведено того факту, що умови тимчасового ввезення були порушені, тобто державне обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження не довело ту обставину, що обвинувачений діяв всупереч інтересам служби.
Крім того, прокурором в судовому засіданні не доведено наявність корисливого мотиву або іншого особистого інтересу, зокрема, не спростовано твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність будь-яких особистих відносин з капітаном ОСОБА_6 і взагалі знайомства з ним до травня 2012 року.
Суд приходить до переконання, що у даному провадженні стороною обвинувачення не надано і не здобуто під час судового розгляду доказів, які б достовірно вказували на вчинення обвинуваченим умисного використання ним службового становища та мотиву скоєння інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

В силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В даному випадку, суд, оцінюючи докази в даному кримінальному провадженні, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Крім того, у п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), від 13 січня 2005 року вказано, що в кримінальних справах питання прийняття доказів вимагає, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що ОСОБА_5 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, надав податкову пільгу ОСОБА_6 при проведенні митного контролю та митного оформлення ввезення на митну територію України моторної яхти, а тому тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого.

За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності з точки зору допустимості, достовірності та достатності, суд прийшов до переконання, що вони не доводять пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а тому його слід виправдати в інкримінованому йому злочині, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_5 1 060 593 грн 50 коп. в рахунок шкоди, завданої злочином, згідно з ч. 3 ст. 129 КПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 97 440 грн, яку не було звернуто в дохід держави, а тому відповідно до вимог ст. 182 КПК України така підлягає поверненню заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Судові витрати на провадження комісійної товарознавчої експертизи № 10530/10533/13-54 від 29 жовтня 2013 року та судово-економічної експертизи № 7587/14-45 від 27 червня 2014 року, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, слід віднести на рахунок держави.
Речові докази в провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , у вигляді застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень, скасувати та повернути внесену суму заставодавцю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: