Провадження 1-кс/127/5686/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів адвоката ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а саме до оригіналу протоколу засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009 року, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
26.07.2016, слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що у слідчого в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006171 від 17.01.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , являючись службовою особою юридичної особи приватного права головою правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », підробив протокол засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009, у якому нібито було прийнято рішення про укладення кредитної угоди чи договору позику на суму 2 000 000 гривень, з наданням в заставу майна товариства, та доручено підписання договору позики та договору застави майна ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_6 подав підроблений протокол засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009 приватному нотаріусу ОСОБА_7 .. В результаті цього було підготовлено та посвідчено договір позики, згідно якого ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав у позику від ОСОБА_8 гроші в сумі 1 999 400 гривень, строком до 25.06.2009 та передало в заставу майно товариства.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що протокол засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009 він не підписував і вказаних зборів взагалі ніколи не було.

Під час розслідування кримінального провадження було проведено дві судово-почеркознавчу експертизу по електрофотокопії документа - протоколу засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009, які суперечать одна одній.

Під час здійснення досудового розслідування Деснянський районний суду м. Києва повідомив, що оригінал протоколу засідання правління ЗАТ НВФ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.06.2009 для проведення судово-почеркознавчої експертизи надав представник ОСОБА_8 - ОСОБА_4 . Після проведення експертизи та постановлення рішення вказаний оригінал був повернутий ОСОБА_4 . З матеріалів кримінального провадження вбачається, що офіс останнього розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

22.04.2016 на юридичну адресу адвоката ОСОБА_4 був направлений запит з проханням направити оригінал вищевказаного протоколу засідання правління ЗАТ НВФ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.06.2009 для його дослідження в межах даного кримінального провадження. На сьогоднішній день відповідь на запит так і не було отримано.

Враховуючи вище викладене, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів адвоката ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а саме до оригіналу протоколу засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009.

Керуючись, ст. ст. 40, 131, 132, 159-160 КПК України, тому слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Представник ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 161 КПК України речами і документами, до яких заборонено доступ, є:

1) листування або інші форми обміну інформацією між захисником та його клієнтом або будь-якою особою, яка представляє його клієнта, у зв`язку з наданням правової допомоги;

2) об`єкти, які додані до такого листування або інших форм обміну інформацією.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів, тимчасове вилучення майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим жодним чином не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи осіб, вилучення оригіналів документів, можуть виправдати потреби досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що документи про доступ до яких клопоче слідчий є документи доступ до яких заборонено, тому слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , подала безпідставне, необґрунтоване клопотання та не довела підстав для його задоволення, у зв`язку з чим дане клопотання є формальним, необґрунтованим, невмотивованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів адвоката ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а саме до оригіналу протоколу засідання правління ЗАТ НВФ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.06.2009 року відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя