Справа180/966/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 серпня 2014 року № 0000632, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Марганця Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненi злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

В с т а н о в и в:

У серпні 2013 року у невстановлений слідством час ОСОБА_5 знаходився на вул. Радянській поблизу магазину «Пінта», де знайшов пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 24.07.2012 року на ім`я ОСОБА_6 . Після чого у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому слідством місці, підробив пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 24.07.2012 року на ім`я ОСОБА_6 шляхом переклеювання та заміни фотографії замість попередньої, з метою його подальшого використання в майбутньому.

В подальшому, у червні місяці 2014 року, у невстановлений слідством час та дату, з метою пільгового проїзду у приміському автобусі рейсу №139 зі сполученням «Нікополь-Марганець» ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, пред`явив пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , у якому згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській областi № 59/6 від 04.09.2014 року, наявні зміни первісного змiсту у вигляді переклеювання фотокартки, видавши його за справжній та отримавши таким чином право на пільговий проїзд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.l ст.358 КК України як пiдроблення посвiдчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, та яке надає право, з метою використання йоrо підроблювачем, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завiдомо пiдробленого документу.

31.05.2016 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в ході досудового розслідування в порядку передбаченому ст.. 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: по ч.1 ст. 358 КК України 1 року обмеження волі, по ч.4 ст. 358 КК України 2 років обмеження волі . На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Підозрюваний в судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що згоден реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання.

Захисник ОСОБА_4 просила затвердити угоду.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, за які належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Керуючись ст..ст. 314,373,375,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000632 від 21.08.2014 року між прокурором Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.05.2016 року покарання, а саме:

по ч.1 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі,

по ч.4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у справі: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної експертизи в сумі 368 гривень 94 копійки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1