Справа № 290/593/16-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року смт. Романів
Слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
представника скаржника ОСОБА_5 ,
слідчого СВ Романівського ВП ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих СВ Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчих СВ Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.
Скарга мотивована тим, що 11.12.2015 року, скаржник, маючи у власності мисливську зброю, відповідні дозволи на користування нею та ліцензію №021135, був на полюванні на території мисливських угідь ТзОВ МГ «Сарненське» Рівненської області та вполював там козулю. Після полювання скаржник у справах своїх знайомих на автомобілі під керуванням ОСОБА_8 заїхав у смт. Миропіль Романівського району Житомирської області та направився до смт. Полонне Хмельницької області. Проте, на виїзді з смт. Миропіль вказаний автомобіль зупинили працівники поліції у форменному одязі. Оглянувши транспортний засіб та виявивши в ньому мисливську зброю, набої до неї та вбиту козулю, працівники поліції затримали їх та викликали слідчо-оперативну групу Романівського ВП. В цей же день, старший слідчий Романівського ВП ОСОБА_6 , попри пояснення скаржника щодо наявності всіх необхідних доказів для полювання, провів обшук автомобіля та вилучив належний скаржнику мисливський карабін, магазини до карабіна, два самомодератора, фаропошуковик, патрони, ніж, козулю і по факту вказаних подій порушив кримінальне провадження за ст.248 ч.2 КК України та вніс відомості до ЄРДР за №0000451. При цьому, будь-яких документів про вилучення вказаних предметів та речей працівники поліції йому не надали. В лютому 2016 року слідчим Романівського ВП ОСОБА_7 скаржника було допитано в якості свідка по даному факту та попри надання ним всіх документів на переобладнання вилученого мисливського карабіна, слідчий вказане майно не повернув.
Враховуючи, що з часу вказаних подій будь-яких відомостей про наслідки розслідування даних кримінальних проваджень скаржнику не надходило, на його неодноразові звернення про повернення тимчасово вилученого майна слідчі не реагували, а тому скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність слідчих СВ Романівського ВП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, зобов`язати слідчого СВ Романівського ВП ОСОБА_7 повернути належний йому мисливський карабін, магазини до карабіна, два самомодератора, фаропошуковик, патрони, ніж; зобов`язати слідчого СВ Романівського ВП ОСОБА_6 повернути відстріляну та належну йому козулю.
У судовому засіданні 04.07.2016 року скаржник ОСОБА_4 та представник скаржника ОСОБА_5 підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити в повному обсязі. Крім того, адвокат ОСОБА_5 посилається на порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України, в зв"язку з чим тимсасово вилучене майно підлягає поверненню скаржнику.
Всудовому засіданні старший слідчий СВ Романівського ВП ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 вважають, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки вилучені згідно ухвали слідчого судді речі визнані речовими доказами, по яких в теперішній час проводиться експертиза.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000451, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
За положеннями п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.
Встановлено, що 11 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 внесені відомості про кримінальне провадження за ст.248 ч.2 КК України. За виявленим фактом розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого вказаною статтею.
11 грудня 2015 року слідчим СВ Романівського ВП ОСОБА_7 було проведено огляд автомобіля марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , де виявлено карабін марки «ОП-СКС», два пристрої для безшумної та безполум`яної стрільби, п`ять магазинів до автомата Калашникова, 75 предметів схожих на патрони калібру 7,62 мм, ніж з маркуванням «BUCK 119 C.U.S.A.» з ножнами, фарошукач і труп дикої кози, та звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку в порядку ч.3 ст.233 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2015 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення майна, яке було здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення - туші незаконно впольованої тварини, відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення - автомобіля за допомогою якого правопорушники пересувались, зброї та боєприпасів, за допомогою яких тварина була впольована, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно положень ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною пятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу.
Зокрема за ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В судовому засіданні встановлено, що слідчий, прокурор не зверталися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, та слідчим суддею арешт не накладався.
Виходячи зі змісту ст.168 КПК України у взаємозв`язку з відповідними нормами ст.ст. 236, 237 КПК України слідує, що тимчасово вилученим може вважатися лише майно, яке одержане в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК України; обшуку; огляду. При цьому, речі, на вилучення яких під час обшуку дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Вирішення питання про те, чи є майно, яке у той чи інший, передбачений законом спосіб потрапило до уповноваженої службової особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.
Цей висновок цілком узгоджується з положенням ч.1 ст.167 КПК України про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення.
Речі, документи, гроші, вилучені за розпорядженням слідчого судді, не є такими, що вилучені тимчасово, навіть якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Вилучивши таке майно, слідчий має виконати вимоги ст.100 КПК України. Ставити питання про його арешт зайве.
Не є тимчасово вилученим майном речі та документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді, винесеної за результатами розгляду клопотання слідчого про обшук.
Вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна, яке повертається особі згідно положень ст.169 КПК України.
Постановою слідчого СВ Романівського ВП від 11 грудня 2015 року зазначене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 98,99,100 КПК України.
Також заслуговує на увагу обставина зазначена прокурором та слідчим про те, що у справі призначені та проводяться балістичні експертизи та експертиза холодної зброї, по яких ще не всі висновки надійшли в розпорядження слідчих.
Вимогами ст.374 КПК України передбачено, що суд приймає рішення щодо речових доказів при постановленні вироку. Частиною 10 ст.100 КПК України передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
Оскарження постанови про визнання речей речовими доказами ст.303 КПК України не передбачене.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 169, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих СВ Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1