Справа №588/1113/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/224/16 Суддя-доповідач - Макаровець

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2016 р. колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000342 від 03 липня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04.08.2015 р. Тростянецьким районним судом Сумської області за ст.336, ст.69 КК України до 240 годин громадських робіт,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185,ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить вирок Тростянецького районного суду Сумської області відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити свій вирок, за яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - 100 годин громадських робіт,

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 4 серпня 2015 року, остаточна призначити покарання у виді 1 року 30 днів обмеження волі. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Згідно вироку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 30.06.2015 року, в денний період часу, перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_9 , де він тимчасово проживав на той момент, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, реалізуючи свій єдиний корисливий умисел, на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з приміщення прибудови будинку, таємно викрав порожній металевий газовий балон, який помістив до мішку білого кольору, виніс за межі зазначеного господарства та отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, продав його ОСОБА_10 , внаслідок чого завдав потерпілій матеріальної шкоди, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №298 від 14.07.2015 року, складає суму в розмірі180 грн.

Крім того, 01.07.2015 року, ОСОБА_7 , не зупинившись на вчиненому, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, належного ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу з приміщення прибудови зазначеного будинку, умисно, повторно, вчинив крадіжку спочатку каструлі об`ємом 10 л вартістю 80 грн., яку помістив до мішка білого кольору, виніс за межі домогосподарства та продав, а потім з території двору помістив до мішка білого кольору каструлю об`ємом 30 л. вартістю 150 грн., яку також продав.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 було спричинено матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №298 від 14.07.2015 року, склала суму в розмірі 230 грн.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 4 серпня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 грн.76 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що:

- суд, зазначивши у вироку, що на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Тростянецького райсуду від 4 серпня 2015 року, призначив тільки покарання за останні злочини, при цьому не приєднавши покарання по вироку суду від 4 серпня 2015 року у виді 240 годин громадських робіт, що у перерахунку, відповідно до ст.72 КК України, складає 30 днів обмеження волі.

Інші учасники кримінального провадження апеляційної скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України, а тому вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій прокурором не оскаржується.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У п.1 ч.1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Про те, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не в повній мірі було дотримано вищезазначених положень.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані злочини обвинувачений ОСОБА_7 скоїв у червні 2015 року, а 04 серпня 2015 року, вироком Тростянецького районного суду Сумської області, він був засуджений за ст.336, ст.69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт (а.п.28-29), яке, відповідно до наданої заступником начальника Охтирського МВ КВІ УДПтСУ в Сумській області довідки (а.п.98), обвинуваченим станом на 22.09.2015 року було не відбуте.

Поряд з цим, суд першої інстанції, вказавши у вироку про призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, призначених за вказаним вироком та вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 4 серпня 2015 року, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, фактично не зарахував призначене йому за попереднім вироком покарання у виді 240 годин громадських робіт, що у перерахунку, відповідно до п. 4 ч.1 ст.72 КК України складало 30 днів обмеження волі.

Зі змісту довідки № 470 від 21.04.2016 року наданої начальником Лебединського районного відділу КВІ ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 04.08.2015 року Тростянецьким райсудом Сумської області за ст. ст. 336, 69 КК України до 240 годин громадських робіт станом на 21.04.2016 року з призначеного йому судом покарання у виді 240 годин громадських робіт відбув 184 годин громадських робіт, не відбута частина становить 56 годин громадських робіт.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у незастосуванні судом закону, який підлягав застосуванню. Про те, з урахуванням вищевказаної довідки, з якої вбачається, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не відбута ОСОБА_7 частина покарання у виді громадських робіт становить лише 56 годин, що у перерахунку, відповідно до п. 4 ч.1 ст.72 КК України складає 7 днів обмеження волі, на думку колегії, вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначення покарання, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст. 413, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку за яким на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання необхідно призначити шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року та вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 4 серпня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити в цій частині новий вирок за яким:

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України по покарання визначеного судом першої інстанції:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 25 грудня 2015 року та вироком Тростянецького райсуду Сумської області від 4 серпня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 7 днів обмеження волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2