Справа № 755/5534/16-к
В И Р О К
іменем України
"23" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000186 від 06.01.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторони обвинувачення:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 06.01.2016 проку, приблизно о 01 годині 30 хвилин перебував у себе вдома за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . В цей самий момент ОСОБА_3 , через вікно кухні вищевказаної квартири, побачив, як потерпілий ОСОБА_5 , та свідок ОСОБА_6 , знадвору справляли свої природні потреби під вікном його квартири, що в свою чергу, викликало гнів та обурення у ОСОБА_3 . Тому, в останнього на тлі раптово-виниклого особистого неприязного відношення до потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , вибіг з власної квартири на вулицю та наздогнав потерпілого ОСОБА_5 , біля будинку АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому, свідомо допускаючи їх наслідки та маючи на меті їх настання, з мотивів раптово-виниклого особистого неприязного відношення до потерпілого ОСОБА_5 , наніс останьому один удар кулаком своєї лівої руки в область обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи справа, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце та завдані матеріальні збитки.

Також ОСОБА_3 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання ОСОБА_3 , під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 , роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив, середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, його характеристику, не одруженого, в силу ст. 89 КК України є таким що раніше не судимий, не працює.

Також судом враховано, що ОСОБА_3 , скоїв злочин середньої тяжкості, обставини скоєння злочину, думку потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання може бути не пов`язана з позбавленням волі, а з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: