Справа № 289/1891/15-к
Номер провадження 1-кп/289/48/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, вдівця, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

- 25.04.1997 року Радомишльським районним судом по ст. 229 ч.2 КК України на строк 2 роки позбавлення волі. Згідно ст. 45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 17.06.1998 року Радомишльським районним судом по ст. 17 ч.2, ст. 142 ч.2, ст. 144 ч.2 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Згідно ст. 43 КК України кінцеве покарання 4,6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 20.07.2001 року умовно-достроково;
- 17.04.2002 року Радомишльським районним судом по ст.185 ч.З КК України на строк 3 роки позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України кінцеве покарання 3,6 років позбавлення волі; звільнений 17.02.2005 року умовно-достроково;
- 08.05.2007 року Радомишльським районним судом по ст. 309 ч.1, ст. 307 ч.2, ст. 70 КК України на строк 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 08.01.2015 року Брусилівським районним судом по ст. 310 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 25.05.2015 року Радомишльським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі,
та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, розлученої, проживаючої по АДРЕСА_2 без реєстрації, раніше не судимої,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та повторно скоїв злочин середньої тяжкості за наступних обставин.

В один із днів на початку серпня 2015 року в зв`язку з відсутністю грошей у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на скоєння разом із ОСОБА_5 , яка в той час перебувала у нього вдома за адресою : АДРЕСА_1 , крадіжки телефонного проводу з повітряної лінії телефонного зв`язку, яка пролягає через луг поблизу вул. Карпенка в м. Радомишлі Житомирської області. Тієї ж ночі близько о півночі обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прийшли на луг, до повітряної лінії телефонного зв`язку, що розташована поблизу вул. Карпенка в м. Радомишлі та, за попередньою змовою між собою, шляхом демонтажу, таємно викрали 0,303 км, телефонного проводу марки ТПП 50x2x0,4, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд обпаливши його та здавши на металобрухт.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 12510,37 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і розповів, що на початку серпня 2015 року у нього вдома за адресою : АДРЕСА_1 , декілька днів перебувала в гостях обвинувачена ОСОБА_5 , з якою він знаходився в дружніх відносинах і яка допомагала ОСОБА_4 в лікуванні ушкодженої руки. В один із днів на початку серпня за вказаною адресою обвинувачена ОСОБА_5 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_7 пішов з помешкання по своїх справах. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки телефонного кабелю з метою отримання коштів на проживання. Для вчинення злочину він склав в рюкзак знаряддя для скоєння крадіжки - мотузку з прив`язаним металевим предметом, кусачки, та запропонував ОСОБА_5 , яка не знала про його умисел на вчинення крадіжки, прогулятися до лугу, а вже коли вони підійшли до місця вчинення злочину тільки тоді запропонував їй вчинити крадіжку телефонного кабелю, а ОСОБА_5 не довго вагаючись погодилася. Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 не заперечуючи факт вчинення ним разом із ОСОБА_5 крадіжки, заперечує наявність попередньої змови із ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що в момент вчинення злочину був тверезий, так як проходив курс лікування і не вживав в той час алкоголь. Проти заявленої в цивільному позові суми завданої шкоди не заперечував.

При цьому пояснив, що до вчинення крадіжки призвело скрутне становище та відсутність роботи і відповідно відсутність засобів для існування, наявність на утриманні малолітньої дитини. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та врахувати, що він є вдівцем, має хворобу - в нього відсутня половина нижньої щелепи.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала. Пояснила, що в день скоєння злочину вона вживала алкогольні напої разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ОСОБА_4 алкоголь не вживав так як в той час приймав медикаменти. Після того, як ОСОБА_8 пішов, ОСОБА_4 запропонував їй прогулятися, а коли вони прийшли на луки останній запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку телефонного кабелю, на що вона не довго вагаючись погодилася. Підійшовши до опор закинули на провід мотузку з прив`язаним до неї металевим предметом, підтягнули цей провід до землі і ОСОБА_4 перекусив його кусачками. Таким чином вони зняли провід з двох прольотів, змотали його і біля річки Тетерів обпалили, а наступного ранку здали частину отриманої після обпалу міді на металобрухт, гроші розділили між собою. Провод здавали на пункт прийому металобрухту в декілька етапів, кожного разу гроші ділили між собою. Заперечень проти заявленого цивільного позову не надала, із сумою, зазначеною в позові згодна.

Представник потерпілого ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений цивільний позов на суму 12510,37 грн. підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює електромонтером ПАТ «Укртелеком», в серпні місяці 2015 року, приблизно 10 числа, до відділення «Укртелеком» почали надходити заяви про відсутність телефонного зв`язку по вул. Пархоменка та сусідніх вулиць і він виїхав на місце для з`ясування ситуації. Проходячи по лугу з вул. Карпенка до вул. Пархоменка він виявив відсутність частини телефонного кабелю, про що відразу повідомив керівництву. На сьогодні постачання послуги споживачам поновлено.

Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що на початку серпня він зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 приходили в гості до ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 залишалася в нього на декілька днів бо допомагала ОСОБА_11 в лікуванні руки, чи вживав ОСОБА_11 в ті дні спиртні напої не пам`ятає. Про скоєння обвинуваченими крадіжки йому нічого не відомо.

В суді свідок ОСОБА_12 повідомив, що він в серпні 2015 року працював приймальником металобрухту в ПП ОСОБА_13 з 8 години до 17 години, обвинувачених не знає і не пам`ятає, чи приймав у них металобрухт так як це було вже давно.

Свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона працює на прийомі металобрухту, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пам`ятає, так як вони в серпні 2015 року здавали мідь, запам`ятала їх, бо приносили металобрухт рано вранці о 3-4 годині, ознак стану алкогольного сп`яніння видно не було.

Не дивлячись на наведену позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 , їх винність у вчиненні злочину за обставин, викладених у цьому вироку і в обсязі обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується достатньою сукупністю зібраних по справі та безпосередньо досліджених у суді доказів:

- протоколу огляду від 10.08.2015 року та ілюстрованих таблиць до нього - місцем кримінального правопорушення є луг поблизу вулиці Карпенка в м. Радомишлі Житомирської області, на якому розташована повітряна лінія телефонного зв`язку і на момент огляду між опорами був відсутній телефонний провід довжиною близько 300 м (а.с.6-9);

- акту №2 встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС від 10.08.2015 року, згідно якого виявлено викрадення кабелю електрозв`язку ТПП 50*2*0,4 0,303 км (а.с.19);

- довідки вартості викрадених матеріалів від 10.08.2015 року, згідно якої загальна вартість викрадених матеріалів становить 10178,62 грн. (а.с.20);

- протоколу огляду від 14.08. 2015 року біля будинку АДРЕСА_2 та ілюстрованих таблиць до нього, де вбачається як ОСОБА_5 видала допоміжні засоби, які використовувалися під час крадіжок телефонного проводу, а саме мотузка з металевим предметом циліндричної форми, кусачки та рюкзак (а.с.24-25);

- протоколу огляду від 18.08.2015 року огляду пункту прийому металобрухту по АДРЕСА_3 , де зафіксовано наявність шматків обпаленого кабелю загальною вагою 18 кг (а.с.32);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 19.08.2015 року, проведеного на території лугу поблизу вул. Карпенка в м. Радомишлі Житомирської області та фототаблиць до нього, де зафіксовано, як ОСОБА_4 показав на місці події яким способом і за яких обставин він разом із ОСОБА_5 викрали телефонний провід та потім обпалювали його (а.с.48-50);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 14.09.2015 року, проведеного на території лугу поблизу вул. Карпенка в м. Радомишлі Житомирської області та фототаблиць до нього, де зафіксовано, як ОСОБА_5 на місці події показала, яким способом і за яких обставин вона разом із ОСОБА_4 зняли телефонний провід та потім обпалювали його (а.с.80-83).

Діючи в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини, встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, доказів для того щоб зробити такий висновок достатньо.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 факту попередньої змови спростовуються наступним.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Для цієї форми співучасті необхідна попередня змова співучасників на спільне вчинення злочину. Змова повинна мати місце до початку злочину. За який саме час до початку крадіжки виникла домовленість для кваліфікації, не має значення. Так, крадіжка буде вважатися вчиненою за попередньою змовою як тоді, коли особи домовилися про вчинення крадіжки задовго до вчинення злочину, так і тоді, коли змовилися прямо перед злочином, що і мало місце у випадку вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за встановлених судом обставин.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд критично відноситься до викладеної в обвинувальному акті та зазначеної прокурором в судовому засіданні обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини про вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння за відсутні підтверджуючих доказів. Як вбачається, цей факт встановлено зі слів обвинувачених під час досудового розслідування, в судовому засіданні і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заперечували факт вчинення ОСОБА_4 злочину в стані сп`яніння, показами свідків також даний факт не підтверджено. У відповідності до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; характеристика з місця проживання є формальною; вдівець, має малолітню дитину; страждає на хворобу втрата жувальної ефективності 100%; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, яке виражається в тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам слідства та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття (розповів про час, місце вчинення злочину, назвав співучасників, передав речові докази, тощо).

В той же час суд критично оцінює зазначені захисником як пом`якшуючі покарання обвинуваченим обставини щодо щирого каяття ОСОБА_4 .

Як свідчать обставини справи та особа обвинуваченого, він лише підтверджував вчинення злочину, будучи викритим міліцією. Як убачається з історій його судимостей, він постійно переконував суд у своєму щирому каятті і виправленні, що враховувалося як пом`якшуюча покарання обставина при призначенні покарань. До нього застосовувалося звільнення від покарання з випробуванням, в період якого він вчинив нові умисні злочини, за що був засуджений до реального позбавлення волі, двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, зловживаючи довірою суду до нього та не виправдовуючи її. Все це не зупинило ОСОБА_4 від вчинення нового злочину і свідчить про його стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, та необхідність у його ізоляції.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочинів.

Достатніх підстав для застосування правил ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Злочин вчинений обвинуваченими є суспільно небезпечним, однак мета покарання - це те, чого прагне держава застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

При призначенні покарання суд враховує, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої обставини, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та наявність малолітньої дитини, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин призначає покарання у вигляді позбавлення волі, однак у наближеному до мінімального розмірі санкції ч.2 ст.185 КК України 2 р., вважаючи його необхідним і достатнім в якості кари за вчинене, для виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вироком суду від 25.05.2015 року був засуджений за ч.3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком суду від 08.01.2015 визначено остаточне покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на покарання, що призначається обвинуваченому та запобігання спробам переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, належить залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.08.2015 року - з моменту обрання запобіжного заходу, при цьому на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що вона : раніше не судима; офіційно не працевлаштована; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; розлучена, має двох неповнолітніх дітей, які рішенням суду залишені на проживання і виховання з батьком ОСОБА_15 ; інших відомостей не добуто, обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження не надано.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, тому покарання доцільно призначити у розмірі санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченої, те, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутність з її боку ініціативи вчинення злочину, зважаючи на позицію державного обвинувача та самої обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції її від суспільства, а тому ОСОБА_5 доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Заходи забезпечення кримінального провадження у справі до ОСОБА_5 не застосовувались і підстав для їх застосування не вбачається.

Заявлений позивачем цивільний позов на суму 12510,37 грн. підтверджується дослідженими в судовому засіданні розрахунками вартості відновлення кабелю, відновлювальних робіт та довідкою про заподіяні збитки, який потерпілими визнається, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі (а.с.24-28).

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.05.2015 року у вигляді 4 років 9 місяців позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу взяття його під варту - з 19.08.2015 року.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 час його перебування під вартою у відбування призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з часу затримання і до вступу вироку в законну силу.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки :
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Початок іспитового строку ОСОБА_5 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.
Речові докази по справі: рюкзак, кусачки, мотузку з металевим предметом та залишки проводу, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області знищити.
Стягнути в солідарному порядку з засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укртелеком» 12 510 грн. 37 коп. заподіяної матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1