Провадження № 11-кп/780/685/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
04.07.2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретарів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд кримінального провадження № 0002860 за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 19.12.1994 р. Володарським районним судом Київської області за ст.ст. 229-6 ч.3,1, 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Київського обласного суду від 20.07.1995 р. покарання скорочено до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.12.1999 р. по відбуттю покарання; 2) 06.07.2000 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 9.08.2003 р. по відбуттю покарання; 3) 29.07.2005 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) 28.12.2006 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 187 ч.4, 146 ч.2,70 ч.1,4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є особистою власністю, звільнений 20.03.2015 р. по відбуттю покарання;

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та виправдано на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України.
Вироком вирішено питання про речові докази та витрати по справі.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що у період з 7 години 45 хвилин 13 липня 2015 р. по 09 годину 14 липня 2015 р. він, знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна балкону квартири АДРЕСА_3 , розташованої на 1-му поверсі та належної потерпілій ОСОБА_11 , незаконно проник до зазначеної квартири, звідки викрав золотий хрестик вагою 2 г. вартістю 2200 грн., частину розірваного золотого ланцюжка довжиною 3 см вагою 1,5 г. вартістю 1650 грн., відламану від золотого хрестика фігуру із зображенням «Ісуса Христа» вагою 0,5 г. вартістю 550 грн., золоту жіночу каблучку з прозорими каміннями вагою 6 г. вартістю 6600 грн., золоту жіночу каблучку вагою 2 г. вартістю 2200 грн., золоту підвіску із зображенням «Божої Матері» вагою 1 г. вартістю 1100 грн., срібні сережки з прозорими камінцями вартістю 700 грн., срібну каблучку вагою 6 г. вартістю 600 грн., мобільний телефон марки «Samsung SGH-D780» бувший у користуванні вартістю 700 грн., мобільний телефон марки «Samsung» SТ С-3010 бувший у користуванні вартістю 700 грн., телевізор марки «Samsung» вартістю 2000 грн., фотоапарат марки «Kodak Eacy Share M 1063» бувший у користуванні вартістю 1000 грн., планшет марки «View Sonik» бувший у користуванні вартістю 1200 грн., запакований ящик з 300 пакетами чаю марки «Greeting» вартістю 1 пакета 3 грн. 50 коп. на загальну суму 350 грн., розпакований ящик з вермішеллю швидкого приготування « ОСОБА_12 », в якій знаходились близько 90 пачок та три мідні монети 19 століття, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_11 не представляють.
Після цього ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим причинив потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 21550 грн.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Виправдовуючи ОСОБА_10 суд першої інстанції вказав, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло. Доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в матеріалах кримінального провадження немає, а можливості їх отримання органом досудового розслідування вичерпані.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати як незаконний, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, оскільки його винуватість підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, яким не надана належна оцінка в сукупності, як то показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є логічними та послідовними. На думку апелянта судом безпідставно були відхилені і всі дані характеризуючі особу ОСОБА_10 .
Щодо показань свідка ОСОБА_17 , то прокурор вважає, що їх слід оцінювати критично, так як він є товаришем ОСОБА_10 , вони перебувають з ним у дружніх стосунках з дитинства, а те, що про крадіжку йому стало відомо 13.07.15р. зі слів працівників міліції викликає сумніви, оскільки заява про злочин від потерпілої надійшла до органів внутрішніх справ лише 14.07.15р.
Суд передчасно, без належного дослідження у всій сукупності з іншими доказами, визнав неналежними і усі письмові докази, надані стороною обвинувачення (заяву потерпілої ОСОБА_11 від 14.07.2015 р. про вчинення у період з 7.45 13.07.2015 р. по 9.30 14.07.2015 р. із її квартири крадіжки особистих речей на загальну суму 10500 грн., протокол огляду місця події від 14.07.2015 р., з фото таблицями, заяву ОСОБА_14 від 17.07.2015 р. про долучення до кримінального провадження мобільного телефону Самсунг D780, висновок експерта № 785 від 18.07.2015 р., постанову про відібрання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 17.7.2015 р., протокол про відібрання біологічних зразків особи від 24.07.2015 р. та інші), які як зазначає апелянт підтверджують вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_10 .
Прокурор звертає увагу на те, що незгода суду з висновками експертиз має бути вмотивованою, проте у вироку не зазначено, з яких причин дані висновки є непереконливими та що вони ґрунтуються на домислах та припущеннях.
Прокурор також зазначає, що судом не оцінено у всій сукупності докази, а лише викладено свої припущення щодо можливого перебування ОСОБА_10 у квартирі ОСОБА_11 , тим самим вийшовши за межі тих доказів які були надані стороною обвинувачення.
Він знаходить висновки суду першої інстанції надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що вплинуло на вирішення питання про невинуватість ОСОБА_10 .
В доповненнях та змінах до поданої апеляційної скарги прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як запис судового засідання від 22.09.15р. не підлягає частковому відтворенню (незрозуміла причина відкладення судового засідання).
В самому журналі судового засідання від 22.09.15р. не зазначено причину постановлення ухвали про відкладення судового засідання.
Заслухавши доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які заперечили щодо апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, так як вирок суду вважають законним і обгрунтованим,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст..404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, яка була доповнена та змінена, колегія суддів приходить до таких висновків.

Підставами для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, про що просить в апеляційній скарзі прокурор, є підстави передбачені ст..415 КПК України, одними з яких є встановлене порушення передбачене п.2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, поскільки технічний запис судового засідання від 22.09.2015 року зафіксований на диску частково не підлягає відтворенню, а в журналі судового засідання за 22.09.2015р. не зазначено причин постановлення ухвали про відкладення судового засідання.

Однак дані доводи апелянта не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.412 КПК України передбачено, що судове рішення підлягає скасуванню в тому випадку, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в ньому містяться як журнал судового засідання 22.09.2015р. та і диск з технічним записом даного судового засідання, який прослуховується і з запису якого слідує, що судове засідання 22.09.2015 року тривало всього 3 хвилини і було відкладено в зв`язку з недоставкою обвинуваченого в судове засідання.

Тому порушень при застосуванні технічних засобів фіксування кримінального провадження та ведення журналу судового засідання, які б слугували підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта про те, що висновки суду про невинуватість ОСОБА_10 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не дана належна оцінка показанням свідків, потерпілої та письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, не можуть бути підставою для призначення нового судового розгляду, так як така підстава не передбачена ст..415 КПК України для скасування вироку і призначення нового судового розгляду.

Разом з тим, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_10 , суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону з урахуванням невизнання вини обвинуваченим та показань обвинуваченого, потерпілої, свідків ретельно перевірив надані як стороною обвинувачення докази, на підставі яких ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення так і стороною захисту, навів детальний аналіз досліджених доказів і дав оцінку кожному з них з точки зору належності, допустимості та достовірності та в їх сукупності з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зокрема, суд у вироку зазначив, що ні потерпілою ОСОБА_11 , ні жодним з допитаних свідків : ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не було вказано на ОСОБА_10 , як на особу, що вчинила у період з 07 год. 45 хв. 13.07.2015 року по 09 год. 14.07.15 року крадіжку майна із квартири АДРЕСА_3 .
Не містять інформації, відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_10 і письмові докази, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення, як то заява потерпілої ОСОБА_11 від 14.07.2015 р. про вчинення у період з 7.45 13.07.2015 р. по 9.30 14.07.2015 р. із її квартири крадіжки особистих речей на загальну суму 10500 грн., протокол огляду місця події від 14.07.2015 р., з фото таблицями, заява ОСОБА_14 від 17.07.2015 р. про долучення до кримінального провадження мобільного телефону Самсунг D780, висновок експерта № 785 від 18.07.2015 р., постанова про відібрання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 17.7.2015 р., протокол про відібрання біологічних зразків особи від 24.07.2015 р. та інші.
Будь-яких доказів на підтвердження того, що на тілі, одязі, місці події, в будь-якому іншому місці були виявлені очевидні ознаки, які вказують, що крадіжку вчинив саме ОСОБА_10 , стороною обвинувачення суду надані не були, як не були спростовані і показання свідка ОСОБА_17 про те, що мобільний телефон, саме той, який був викрадений з квартири потерпілої, він знайшов за дубом біля кафе «Граф».
Тому за наведених обставин, з чим погоджується і колегія суддів, суд обґрунтовано дійшов висновку, що докази, які органом досудового розслідування були покладені в основу обвинувального акту щодо ОСОБА_10 є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Щодо даних висновку судово-дактилоскопічної експертизи №785 від 18.07.15р., де слід долоні руки розміром 90*48 мм, вилучений з місця події кв. АДРЕСА_3 , залишений долонею правої руки ОСОБА_10 та даних висновку судово-імунологічної експертизи № 266 від 12.08.2015р., де виявлена на місці події кров може походити і від підозрюваного ОСОБА_10 , які вказують на можливе перебування останнього у квартирі потерпілої, то вони не є достатніми доказами за відсутності інших доказів для доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки з квартири ОСОБА_11 .
А тому, з огляду на наведене та враховуючи те, що прокурор, змінив вимоги апеляційної скарги та звертаючись з проханням скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, не зазначив при цьому жодної з підстав для призначення нового розгляду, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокуроразалишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4