"28" липня 2016 р. Справа № 363/2386/16-к
УХВАЛА
Іменем України
28 липня 2016 року колегія суддів Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000622 від 23 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

встановила:
24 червня 2016 року до Вишгородського районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000622 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений в відповідності до закону, справа підсудна Вишгородському суду, справу можливо призначити до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 також вважають, що справу можливо призначити до судового розгляду.

Заслухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт,колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному висновку, повинно бути конкретним.

Так, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають:

подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

При дослідженні обвинувального акту встановлено, що в формулюванні обвинувачення не визначено місце вчинення кримінального правопорушення, виникнення умислу, дата та часу, що має суттєве значення для вирішення питання щодо підсудності даної справи.

Таким чином з врахуванням вимог ст..314 КПК України колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо визначення підсудності даного кримінального провадження саме Вишгородському районному суду Київської області.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування , ч. 2 ст. 109 КПК України визначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер найменування процесуальної дії, проведеної під час розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що обвинувальний акт складено 13 червня 2016 року, що суперечить обвинувальному акту , в якому зазначено дату його складання 23 червня 2016 року. Крім того з тим з даного реєстру вбачається, що в ході досудового розслідування після 13 червня 2016 року проводились процесуальні дії 22 червня 2016 року,а 23 червня 2016 року надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

, Також в реєстрі зазначено, що 22 червня 2016 року о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Не зважаючи на це, цього ж дня з 14 до 15 години 20 хвилин його допитано в якості свідка.

Враховуючи вищевикладене, обвинувальний акт до судового розгляду призначений бути не може,оскільки він не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 372 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000622 від 23 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, повернути прокурору Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3