справа №176/851/15-к
провадження №1-кп/176/92/16
у х в а л а
02 вересня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2014 року за №0001324, -
за участю сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , судового розпорядника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів, мотивуючи тим, що ризики, які існували під час обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, в подальшому, під час продовження таких строків, не зменшилися.

Обвинувачена ОСОБА_3 заперечувала щодо продовження їй строків тримання під вартою. Заявила клопотання про зміну обраного їй запопіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що має ряд захворювань (турбекульоз легень та ВІЛ 4 стадії) та потребує лікування, що не може бути здійснено в умовах слідчого ізолятората.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечував щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, які існували на час обрання підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати відносно підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою по АДРЕСА_1 , де проживає її свікров.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим та прокурором були заявлені ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює.

З матеріалів судового провадження вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 червня 2015 року до 09 год. 30 хв.

В подальшому, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року обвинуваченій ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 58 днів, а саме: з 18 червня 2015 року до 14 серпня 2015 року до 09 год. 30 хв.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 09 жовтня 2015 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 27 листопада 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року обвинуваченій ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 липня 2016 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 05 вересня 2016 року.

Тобто, срок тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 спливає 05 вересня 2016 року.

В судовому засіданні, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , прокурором доведено, що не зменшився такий ризик як продовження останньою вчиняти інше кримінальне правопорушення. Інший ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, в судовому засіданні не знайшов свого підвтердження.

Суд приходить до висновку про неможливість зміни обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Окрім того, стороною захисту і відповідно обвинуваченою ОСОБА_3 не зазначено підстав і обставин для зміни обраного запобіжного заходу на інший вид запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою; не зазначено доказів відносно суттєвої зміни обставини, які не були відомі при обранні запобіжного заходу і не були взяті до уваги судом, із зазначенням того, що такі обставини виникли після прийняття попереднього рішення про продовження терміну обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, а підстава відносно наявності у ОСОБА_3 постійного місця проживання була предметом вже дослідження при обранні останній міри запобіжного заходу.

Дійсно, згідно інформації Дніпропетровської установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) обвинувачена ОСОБА_3 хворіє на тяжкі захворювання та знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра установи з приводу мультирезистентного туберкульозу легень з бактеріовиділенням, 28.03.2016 року переведена на підтримуючу фазу лікування. Також, ОСОБА_3 знаходиться на обліку у лікаря-інфекціоніста: ВІЛ-інфекція з 2015 року (довідка №2065 про результати підтверджувальних досліджень на наявність антитіл до ВІЛ від 08.07.2015 року, висновок: виявлені антитіла до ВІЛ). В медичній картці є дані, щодо відмови від лікування з приводу ВІЛ-інфекції. Станом на 25.07.2016 року стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний, перебувати в умовах Дніпропетровській установі виконання покарань (№4) може.

Суд враховує, що за станом здоров`я, термінової госпіталізації в заклади МОЗ України ОСОБА_3 не потребує, їй призначено підтримуючу фазу лікування в умовах СІЗО, що остання підтвердила суду.

Наявність захворювання не є самостійною підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченій.

При цьому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про її особу, а саме, що остання свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, постійного місця роботи не має, не має коштів для утримання, що може спонукати її для подальшого скоєння злочинів.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки тримання її під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» та в інших аналогічних рішеннях ЄСПЛ.
Також береться до уваги те, що у суду відсутні відомості, що за станом здоров`я ОСОБА_3 не може утримуватись під вартою.
Враховуючи, що 05 вересня 2016 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_3 , суд вважає необхідним продовжити строк тримання її під вартою до 31 жовтня 2016 року.

Також, учасники судового провадження висловили думку про неможливість подальшого розгляду кримінального провадження, у зв`язку з неявкою в судове засідання свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які належним чином повідомлялись про час, день та місце розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила повторно здійснити судовий виклик свідків, які не з`явилися в судове засідання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив повторно здійснити судовий виклик свідків сторонни обвинувачення, які не зявилися в судове засідання, які належним чином не повідомлені про час, день та місце розгляду кримінального провадження. Відносно свідків, які належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду кримінального провадження, однак про поважність причин неприбуття суду не повідомили застосувати привід через органи внутрішніх справ. Виконання ухвали суду в частині здійснення приводу свідків доручити співробітникам Жовтоводського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадку та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

За змістом статті 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому КПК України порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У випадку, встановленому ч.1 ст.139 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Згідно статті 140 КПК України рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Оскільки сторона обвинувачення, на день розгляду кримінального провадження, наполягають на виклику та допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою повного зясування обставин кримінального провадження, з огляду на те, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду кримінального провадження, про причини свого неприбуття вказані особи суду не повідомили, суд приходить до висновку про здійснення приводу вище вказаних свідків.

Окрім того, суд вважає необхідним здійснити повторний судовий виклик в наступне судове засідання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

За вище вказаних обставин, в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні слід оголосити перерву, визначивши наступну дату судового засідання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 139, 140, 177, 197, 199, 327, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, строк тримання під вартою до 31 жовтня 2016 року.

Оголосити в судовому засіданні перерву до 13 години 30 хвилин 19 вересня 2016 року.

Застосувати привід для забезпечення участі в судовому засіданні на вище вказану дату свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання яко] АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якого АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 143 КПК України виконання ухвали в частині приводу свідка у судове засідання доручити начальнику Жовтоводського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

На підставі ч. 4 ст. 143 КПК України зобов`язати зазначену посадову особу, у разі неможливості здійснення приводу свідка повернути ухвалу до суду з письмовими поясненнями причин її невиконання.

Контроль за виконанням ухвали в частині приводу покласти на прокурора м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Копії ухвали вручити обвинуваченій, захиснику обвинуваченої та прокурору.

Направити копію ухвали начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора, начальнику Жовтоводського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області, для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1