Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/323/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Миколаївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 16.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта 8 класів, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 13.11.2015 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст. 128 КК України до 200 годин громадських робіт у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 будучи засуджений 13 листопада 2015 року за ст. 128 КК України до 200 годин громадських робіт та 21 грудня 2015 року належним чином ознайомлений та повідомлений з порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт та попередженим про наслідки ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, в порушення умов призначеного покарання у вигляді громадських робіт та отримавши направлення до Ульяновської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, де згідно розпорядження № 53 від 22 грудня 2015 року Ульяновською сільською радою був прийнятий для відбування, призначеного судом покарання, пройшовши інструктаж з техніки безпеки, та згідно графіка приступив до роботи 22 грудня 2015 року, але умисно не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, не маючи на те поважних причин, не прибув на відбування громадських робіт 04 січня 2016 року, 05 січня 2016 року, 18 січня 2016 року, 19 січня 2016 року, 21 січня 2016 року, 22 січня 2016 року, а також в період з 01 лютого 2016 року до 05 лютого 2016 року, відповідно з табелями виходу на громадські роботи.

Після чого він починаючи з 08 лютого 2016 року став взагалі ухилятися від відбування невідпрацьованих 120 годин громадських робіт, відповідно до довідки виданої Ульяновською сільською радою, а саме навмисно без поважних причин не з`являвся для виконання громадських робіт, тим самим порушив порядок і умови відбування призначеного йому покарання відповідно до вироку Миколаївського районного суду Одеської області.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України вірно, а саме ухилення від відбування громадських робіт.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 31 березня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000051 від 16.02.2016 року, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Обвинувачений також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року у виді 120 годин громадських робіт, що дорівнює на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України 15 дням обмеження волі із розрахунку 1 дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк 2 роки 15 днів. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнаннявинуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з того, що угода укладена відповідно до ст. ст. 469 ч. 4 , 472, 473 КПК України.

Суд, також у судовому засіданні переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вучиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року у виді 120 годин громадських робіт, що дорівнює на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України 15 дням обмеження волі із розрахунку 1 дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 15 (п`ятнадцять) днів.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1