Справа № 463/658/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/407/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 463/658/14-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, до смерті проживаючого у АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.5 ст.27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 , який виступає в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.5 ст.27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України та закрито кримінальне провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливою метою, вступивши в злочинну змову з особами (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження), сприяв останнім у вчиненні замовного вбивства ОСОБА_11 групою осіб.

Так, ОСОБА_6 у вересні 2011 року був залучений особами (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження) на виконання вбивства на замовлення ОСОБА_11 . Після чого вказані особи розпочали збір особистих даних на потерпілого, а саме інформацію про місце проживання, реєстрацію, паспортні дані, автомобіль, яким користувався потерпілий, маршрути пересування тощо і зазначені дані ОСОБА_6 надав безпосереднім виконавцям для зобов`язання учасників групи вести зовнішнє спостереження за потерпілим ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 у відповідності до попереднього та погодженого між всіма учасниками групи плану забезпечував автомобілем марки ВАЗ модель 21104, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , транспортування групи до місця стеження за ОСОБА_11 , вивчення способу його життя, а також прибуття до місця вчинення кримінального правопорушення, від`їзд з нього, та транспортування знаряддя вчинення кримінального правопорушення металевих труб.

З метою визначення оптимального місця та часу вчинення вказаного злочинного діяння ОСОБА_6 і особи (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження), діючи у відповідності до попередньо обумовленого та згідно узгодженого із замовником вказаного злочинного плану розподілу ролей протягом жовтня-листопада 2011 року проводили зовнішнє спостереження за ОСОБА_11 , внаслідок чого встановили точне місце його проживання, шляхи пересування та приблизний час прибуття додому, а також обрали місце вчинення нападу. В подальшому ОСОБА_6 та особи (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження) діючи по узгодженню із замовником вказаного кримінального правопорушення, розробили план нападу на ОСОБА_11 . Для реалізації зазначеного плану 24.10.2011 року придбали у ПрАТ «УВТК», що за адресою м. Львів, вул. Навроцького, 6 металеву трубу, яку для полегшення вчинення нападу попередньо розділили на три частини, один вільний край якої обернули поліетиленовим пакетом.

В подальшому, усвідомлюючи, що вказаними частинами металевої труби можливо завдати тілесні ушкодження, які не сумісні із життям, однак, бажаючи настання таких наслідків, поклали зазначені частини труби в багажник автомобіля ВАЗ 21104 реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , з метою подальшого транспортування на місце вчинення кримінального правопорушення.

14.11.2011 року, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , та з корисливою метою отримання матеріальної вигоди, особи (кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження) прибули автомобілем ВАЗ 21104 реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , до багатоповерхового будинку № 29, що на вул. Виговського у м. Львові, де попередньо спільно очікували ОСОБА_11 .

Цього ж дня, тобто 14.11.2011 року приблизно о 18 год., зауваживши, що в напрямку будинку № 29, що на вул. Виговського рухається потерпілий, та впізнавши його, особи (кримінальне провадження відносно яких виділено окремо) напали на потерпілого та нанесли чисельні удари частинами металевої труби по життєво важливих органах голові та тулубу, внаслідок чого спричинили згідно висновку експерта № 102/11 від 22.12.2011 року тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Від отриманих травм ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні комунальної міської клінічної лікарні швидкої допомоги помер.

На вирок суду захисник адвокат ОСОБА_8 , який виступає в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує про відсутність доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги та оцінив як спосіб захисту покази ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що ними надавались покази про участь ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину внаслідок фізичного впливу на них працівниками міліції. Звертає увагу, що всі доводи про вчинення злочину ОСОБА_6 ґрунтуються виключно на первинних показах, даних ОСОБА_13 після його затримання, від яких останній в свою чергу в подальшому відмовився, мотивуючи це тим, що вони були дані ним внаслідок фізичного тиску з боку працівників міліції а ОСОБА_12 взагалі заперечував участь ОСОБА_6 у злочині. Вказує про відсутність будь-яких доказів, які б вказували на готування вчинення нападу на потерпілого, слідкування за ним, не доведено використання ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 автомобіля ВАЗ НОМЕР_2 для слідкування за потерпілим, участь у такій дії ОСОБА_6 тощо. Водночас немає жодних доказів знайомства між ніби-то організатором злочину ОСОБА_15 та пособником ОСОБА_16 , а також факт знайомства ОСОБА_6 із іншими особами, які обвинувачувалися у вчиненні злочину щодо потерпілого; не знайшов підтвердження висновок про те, що ОСОБА_6 надавав ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 автомобіль ВАЗ НОМЕР_2 ; не встановлено мотив вчинення злочину ОСОБА_6 . У вироку суд встановив, що вина ОСОБА_6 підтверджується, зокрема, вилученням з автомобіля, яким користувався ОСОБА_6 , копії паспорта потерпілого та його дружини. Проте проведеним дослідженням протоколу вилучення в ОСОБА_6 технічного паспорту на автомобіль встановлено, що виконавцем підпису та надпису на цьому протоколі був не ОСОБА_6 і з врахуванням цього цей протокол є підробленим, автомобіль вилучено незаконно а отже цей протокол вилучення є недопустимим доказом і не може братися судом до уваги. Також недопустимим доказом в силу ч.7 ст. 97 КПК України є покази в судовому засіданні працівників міліції ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . Водночас, на думку захисту, з висновком суду про вину ОСОБА_6 не можна погодитись і з огляду на інші досліджені в справі докази, які стосуються самої події злочину та інших осіб, які підозрюються у цьому злочині. Таким чином захисник вважає, що вина ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині є не доведена та необґрунтована а тому просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати.

На дану апеляційну скаргу захисника, подав заперечення представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 .

В запереченнях представник потерпілої вважає оскаржуваний вирок суду законним і обґрунтованим, а викладені у апеляційній скарзі доводи, вважає безпідставними та такими що спростовуються наявними у справі доказами. Вказує, що під час судового розгляду даного кримінального провадження, судом було проаналізовано та оцінено зібрані докази в їх сукупності, в результаті чого суд дійшов вірного висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні пособництва у вбивстві. Вважає, що суд аргументовано не прийняв до уваги покази ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про те, що вони давали визнавальні покази про участь ОСОБА_22 у злочині внаслідок фізичного впливу на них працівників міліції і це своє рішення належно мотивував. З огляду на наведене представник потерпілої просить оскаржуваний вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника-адвоката ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, виступи представника потерпілого та прокурора, які заперечили проти поданої апеляційної скарги, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 35 КПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує, зокрема, об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями.

Відповідно до ч.3 ст. 35 КПК України визначення колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів.

Так, оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 був ухвалений в складі колегії суддів: головуючий ОСОБА_1 , судді - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Водночас, як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи відсутній протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями, з якого б вбачалась інформація про визначений склад колегії суддів для розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_6 .

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий розгляд в суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.2 ч.2 ст.412 КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінальної справи № 463/658/14-к.

При новому розгляді справи суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи, перевірити доводи апеляційної скарги захисника, викладені в його апеляційній скарзі, та ухвалити в справі законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст. 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд Личаківським районним судом м. Львова кримінальної справи № 463/658/14-к про обвинувачення ОСОБА_6 .

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4