Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1273/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000474 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, одруженого, помічника машиніста локомотивного ДЕПО ст.Мукачево, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2014 року близько 23:00 години, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особами (яким про вчинення указаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру та матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв`язку з їх розшуком), знаходячись неподалік кафе-бару «Релакс» по вул.Злагода в смт.Королево Виноградівського району Закарпатської області, умисно, насильно схопили ОСОБА_7 , який в цей час проходив по вказаній вулиці, повалили його на землю і почали наносити останньому удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив свідомість, надалі помістили його у багажне відділення з обмеженим простором автомобіля марки «Фольксваген», модель «LТ», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , чим позбавили його волі і можливості вільно пересуватися, в подальшому відвезли у безлюдне місце на березі річки Тиса, що за межами села Веряця Виноградівського району, де приблизно до 02:00 години 30.06.2014 року продовжували свої знущання над ОСОБА_7 , у вигляді нанесення йому умисних тілесних ушкоджень, спричинення фізичного болю та страждань. Внаслідок таких дій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів нижніх повік обох очей, грудної клітки справа та лівого стегна в середній третині по внутрішній поверхні; саден шкірних покровів правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу та поперекової ділянки; забою волосистої частини голови в тім`яній та скроневій ділянці, що супроводжувалися набряками м`яких тканин; струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №211 від 10.07.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України, а саме як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що не наносив удари потерпілому, оскільки перебував за кермом автомобіля. Додав, що його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наносили удари потерпілому ОСОБА_7 . Дуже жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 тілесних ушкоджень йому не наносив, тільки перевозив його у транспортному засобі. Претензій до обвинуваченого немає.

Крім цього, судом було взято до уваги наступні докази:

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.67);

- характеристика виконавчого комітету Веряцької сільської ради Виноградівського району №02-14/399 від 18.10.2016 року на гр. ОСОБА_6 , згідно якої останній зарекомендував себе з позитивної сторони;

- довідка Виноградівської райполіклініки №584 від 15.07.2014 року, згідно якої ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.68).

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 Кримінального кодексу України - незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, відсутність судимостей, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2015 року у виді арешту на тимчасове вилучене майно слід скасувати.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген», модель «LT», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 , як законному власнику (а.п.140-142 т.1).

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/9000/15-к від 25.09.2015 року у виді накладення арешту на тимчасове вилучене майно у ОСОБА_6 , зокрема на автомобіль марки Фольцваген LT, д.н.з. НОМЕР_1 (а.п.76-77 т.2) - скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1