Справа №478/2232/16-к 31.10.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/458/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року, якою

відмовлено у відкритті провадження за його скаргою про визнання неправомірними дії слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та повернення ОСОБА_8 належний йому тимчасово вилучений автомобіль.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

В С ТА Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення першої інстанції.
В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу слідчого судді скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду його клопотання по суті.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , в якій він просить визнати неправомірними дії слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 щодо вилучення речового доказу автомобіля марки ВАЗ-2105, державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 з тих підстав, що оскарження дій слідчого по вилученню речових доказів ст.303 КПК України не передбачено.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляцію.
Заявник ОСОБА_6 вважає, що суд безпідставно відмовив йому у відкритті провадження за його скаргою.

Зазначає, що слідчий суддя невірно трактував обставини щодо накладення арешту на майно, оскільки суд не наклав арешт на автомобіль, тоді як він був протиправно вилучений слідчим ОСОБА_7 в ніч на 25.04.2011 року.

На думку апелянта, оскільки, слідчий Дьоміна процесуальні дії з вилучення і арешту майна здійснила в порушення п.п.3 ч.2 ст. 173 КПК України (в редакції 2012 року), то без рішення суду вилучений автомобіль не може бути доказом по кримінальній справі, тому утримується на протязі 66 місяців незаконно.

Вказує, що його підзахисному до теперішнього часу не висунуто підозру про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.286 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_6 оскаржує дії слідчого по вилученню речових доказів, оскарження яких ст.303 КПК України не передбачено.

При цьому слідчий суддя зазначив, що автомобіль марки ВАЗ-2105, державний номер НОМЕР_1 , вилучений 25.04.2011 року при огляді території домоволодіння ОСОБА_10 (за її заявою) по АДРЕСА_1 . На думку судді, у слідчого були підстави вважати, що вказаний автомобіль є речовим доказом вчинення злочину і на ньому можуть бути сліди його вчинення.

04.05.2011 року старшим слідчим СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 порушено кримінальну справу за № 11160036 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а 05.05.2011 року винесено постанову про визнання в якості речового доказу автомобіль ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , оглянутий 25.04.2011 року при проведенні огляду місця події, що відповідало вимогам ст..78,79,130 КПК України (1960р.).

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази.
Заслухавши доповідача, з`ясувавши думку прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно вимог ч.2 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які зазначені у ч.1 цієї статті.

З матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 оскаржив до суду дії слідчого по вилученню речових доказів, що не входить до переліку таких дій слідчого, що підлягають оскарженню відповідно до наведених вище вимог закону.

Доводи апелянта про незаконність процесуальних дій слідчого з вилучення і арешту автомобіля, у зв`язку з їх невідповідністю вимогам п.п.3 ч.2 ст. 173 КПК (в редакції 2012 року) є безпідставними, оскільки, слідчий діяв відповідно діючих на той час вимог КПК України ( в редакції 1960 року). Зазначене відповідає положенням ст.5 КПК України щодо проведення та прийняття процесуальних рішень згідно з положеннями процесуального закону, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тобто, як вірно вказав слідчий суддя, скарга подана на таку діяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню на досудовому слідстві.

Питання про повернення вилученого автомобіля, як речового доказу, можливо вирішити судом лише при набранні законної сили судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Таким чином, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження відповідає вимогам ч.4 ст.304 КПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження по його скарзі про визнання неправомірними дії слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 та повернення ОСОБА_8 належного йому та тимчасово вилученого автомобіля - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді , - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: