Справа №: 343/264/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/39/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/39/16 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого, востаннє 16.03.2010 року Долинським районним судом за ч.2ст.307, ч.2ст.315, ч.2ст.317, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2014р. умовно-достроково звільнений від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік три місяці і чотирнадцять днів -
в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1ст.353 , ч.2ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 самовільно присвоїв владні повноваження службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України від 2007 року, 16.03.2010 року засуджений Долинським районним судом за ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. 17.02.2014 року обвинувачений умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі (не відбутий строк покарання 1 рік, 3 місяці, 14 днів). Після відбуття покарання, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 20.01.2016 близько 02.30 год. перебував у приміщенні залізно-дорожнього вокзалу в м. Долина по вул. Шевченка 1А, де побачив ОСОБА_5 , який тримав у руках свій планшет і в нього виник умисел шахрайським способом заволодіти планшетом потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 20.01.2016р. близько 02.30 год. перебуваючи у приміщенні залізно-дорожнього вокзалу в м. Долина по вул. Шевченка 1А, підійшов до ОСОБА_5 , самовільно присвоївши собі владні повноваження працівника поліції, ввів в оману потерпілого стосовно свого дійсного статусу, представився йому працівником поліції і діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, не маючи наміру повернути планшет потерпілому, попросив показати планшет марки «NOMI» АО7000 та документи на нього, оскільки йому необхідно перевірити, чи він не викрадений. Потерпілий ОСОБА_5 , будучи переконаним в законності дій ОСОБА_4 , сприймаючи його за працівника правоохоронного органу, повірив останньому та добровільно передав йому планшет та документи на нього. ОСОБА_4 , не маючи наміру повернути планшет потерпілому, вийшов на вулицю, ні би то для перевірки його, чи він не крадений.

Заховавши планшет марки «NOMI» АО7000 на вулиці, за межами приміщення вокзалу, ОСОБА_4 , використовуючи довірливий стан ОСОБА_5 продовжив свою злочинну діяльність на незаконне заволодіння майном потерпілого.

Так, ОСОБА_6 повернувшись у приміщення вокзалу до ОСОБА_5 , сказав останньому, що йому, як працівнику поліції необхідно ще провести його особистий огляд. ОСОБА_5 , будучи переконаний в законності дій ОСОБА_4 , маючи при собі гаманець в якому знаходились гроші в сумі 65 гривень, повідомив про це останньому, та в подальшому, вказані кошти добровільно передав ОСОБА_4 . Отримавши від потерпілого гроші в сумі 65 гривень, ОСОБА_4 покинув приміщення залізно-дорожнього вокзалу.

Маючи реальну можливість розпоряджатись незаконно набутим майном, ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 865,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та суду пояснив, що в минулому він неодноразово судимий в т.ч. в 2007році за ч.2 ст. 186 КК України, в 2010 році за ч.2, ст. 307, ч.2 ст. 315, ч.2 ст. 317 КК України. 19.01.2016 року він перебував у с. Новошин Долинського району на дискотеці. В м.Долина він приїхав біля 02.00 год. ночі. Товариш, який був з ним на дискотеці пішов додому, а він вирішив піти на вокзал подивитись розклад поїздів, оскільки мав намір їхати у Вінницьку область до своїх знайомих. Коли він прийшов на вокзал, то побачив незнайомого йому чоловіка, який сидів на лавці у приміщенні вокзалу і у руках тримав планшет. У нього виник намір заволодіти вказаним планшетом, оскільки свого особистого він не має. Він придумав версію, що ніби то він працівник поліції і підійшовши до незнайомого та представився працівником Долинської поліції. Вказаний чоловік не запитував його посвідчення. Він спитав його хто він такий і чи має біля себе документи, що посвідчують його особу. Вказаний чоловік показав йому свій паспорт. Він зрозумів, що чоловік сприймає його, як працівника правоохоронного органу, вірить йому, тому він спитав його чи він має документи на планшет і попросив його дати йому цей планшет, оскільки йому треба перевірити, чи він не крадений. Також він спитав, чи має він документи на планшет, після чого чоловік витягнув із сумки коробку з документами і дав йому. Він поставив планшет у коробку білого кольору і сказав, що зараз повернеться до нього, тільки перевірить планшет. Вийшовши із приміщення вокзалу він заховав планшет неподалік колишнього магазину «Малинка» і повернувся до чоловіка, оскільки мав намір отримати від нього ще гроші. Він підійшов до чоловіка і сказав, що його планшет перевіряють і зараз підвезуть. Він спитав його, що він ще має у своїх кишенях. Чоловік витягнув паспорт і гаманець. Він взяв гаманець, відкрив його і побачив там гроші в сумі 65 гривень та різні карточки. Він витягнув гроші із гаманця в сумі 65 гривень. Чоловік мовчав і нічого не робив. Він спитав, куди він іде і він відповів, що в м. Івано-Франківськ. Після цього він на "таксі" поїхав додому. Зранку приїхали працівники міліції, яким він зізнався у скоєному. Планшет та гроші він повернув.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати, потерпілого, свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, щиро жаліє за вчиненим, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку (а.с.16), подав заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, просить його судити суворо (а.с.17).

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.353 та ч.2 ст.190 КК України, оскільки він самовільно присвоїв владні повноваження службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він зареєстрований та проживає разом з сім"єюв АДРЕСА_1 (а.с.32), раніше неодноразово судимий, востаннє 16.03.2010 року Долинським районним судом за ч.2ст.307, ч.2ст.315, ч.2 ст.317, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.35-42). Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2014р. умовно-достроково звільнений від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік три місяці і чотирнадцять днів (а.с.43-44), позитивно характеризується з місця проживання (а.с.33), на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с.34 ).
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_4 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду.
Обставиною яка обтяжує покарання є рецедив злочинів.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкцій ч.1ст.353, ч.2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним:

за ч.1 ст. 353 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 2(двох) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу тримання його в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням його до праці

Речові докази по справі :
Планшет марки «NOMI» АО7000, серійний номер 10564, чорного кольору; зарядний пристрій та кабель USB до планшета; квитанцію про купівлю планшета; інструкцію по користуванні; гроші в сумі 65 гривень купюрами 50 гривень (№СЄ9909722), 10 гривень (СГ4212884), 5 гривень (ПА0998002), які було передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернутим законному власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: