Справа № 161/970/16-к
Провадження № 1-кп/161/142/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 24 жовтня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696 від 12.12.2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сьомаки, Луцького району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Луцька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10 серпня 2014 року, в період часу близько 11.30 - 12.00 годин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись в селі Коршів Луцького району Волинської області, а саме поблизу продуктового магазину, що по вул.Лесі Українки, 61, під час конфлікту з ОСОБА_4 , який раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи спільно, з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, нанесли, кожен окремо, більше трьох ударів кулаками рук та ногами по обличчю і по тулубу потерпілого, а ОСОБА_6 , окрім цього, ще близько двох ударів пластиковою пляшкою по спині ОСОБА_9 , від чого останній не втримався на ногах та впав на поріг магазину. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи спільно, продовжуючи свої злочинні наміри щодо умисного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , який знаходився в лежачому положенні, нанесли, кожен окремо, більше трьох ударів кулаками рук та ногами у голову та тулуб останнього, який у цей час продовжував перебувати у лежачому положенні на порозі магазину, в результаті чого, вищевказаними спільними, умисними, протиправними діями спричинили ОСОБА_4 , згідно висновків судово-медичних експертиз №969 від 22.08.2015 та №54 від 05.11.2015 тілесні ушкодження у вигляді синців м`яких тканин локалізованих у проекціях зовнішнього виростку лівого перепела та груднини у верхній третині із розповсюдженням на ліву підперепелову царину, лівої бокової поверхні огруддя у середній третині, задньої поверхні огруддя справа у нижній третині по лопатковій лінії, на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у кількості 4-х зливного характеру, на внутрішній поверхні того ж плеча у кількості 4-х та його попередньої поверхні у верхній і середній третинах у кількості 3-х, задньої-верхньої та зовнішньої поверхонь правого плечового суглоба, зовнішньої поверхні лівого передпліччя у середній третині з явищами часткового відшарування епідермісу, задньої поверхні правого плеча у нижній третині, передньої поверхні плеча у нижній третині у кількості 3-х та наплічної царини, зовнішньої поверхні правого ліктьового суглоба з розповсюдженням на задньо-зовнішню і передню поверхні передпліччя; набряків м`яких тканин правої половини лиця із правобічною пара орбітальною гематомою, яка переходить на вилично-скроневу ділянку, чільної царини зліва, кінчика зовнішнього носа, верхньої губі та підборіддя: внутрішньо шкіряних крововиливів потиличної ділянки голови, перехідного пруга обох губ з переходом на слизову оболонку останніх, садна шкіри задньої поверхні шиї у нижній її третині, обох губ. Передньої стінки черева зліва, проекції лівої кубової кістки у кількості 2-х, зовнішньої поверхні правого стегна у верхній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину заперечив. Суду дав показання про те, що вранці 10 серпня 2014 року, він, разом із ОСОБА_7 , прибув в с.Сьомаки, Луцького району, де зустріли ОСОБА_4 , та разом вживали алкогольні напої. Після цього, вони, всі разом, поїхали в с.Коршів, Луцького району, де він пішов в магазин, а перебуваючи всередині магазину, почув два постріли. Після цього, в магазин забіг хлопчик і сказав, що відбулася стрілянина, в ході якого застрелено чоловіка. Він вийшов із магазину та побачив як на вулиці ОСОБА_7 бився із ОСОБА_4 , він наблизився до них та забрав у ОСОБА_4 рушницю, яку відкинув вбік, а згодом заніс її в машину та заховав перед переднім сидінням. Після цього, він побачив ОСОБА_4 , який сидів на порозі магазину. Він, разом з ОСОБА_7 , взяв ОСОБА_4 під руки та занесли до автомобіля. Згодом, вони всі разом, поїхали в с.Сьомаки, Луцького району, де ОСОБА_7 викликав працівників міліції. Заперечив факт нанесення ним будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_10 , в тому числі пляшкою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину заперечив. Суду дав показання про те, що вранці 10 серпня 2014 року, він, разом із ОСОБА_6 , прибули в с.Сьомаки, Луцького району, де зустріли ОСОБА_4 . Після цього, вони, всі разом, поїхали в с.Коршів, Луцького району, де ОСОБА_6 пішов в магазин, а він стояв біля автомобіля, звідки вийшов ОСОБА_11 та націлив на нього рушницю і звів курок. Він схопив рушницю і відхилив її, в цей час пролунав один постріл а згодом другий, який потрапив у велосипед хлопчика, який перебував поруч. Хлопчик злякався і забіг в магазин, а він почав відбирати рушницю у ОСОБА_4 , в ході якої можливо наніс удар останньому. Згодом з магазину вибіг ОСОБА_6 , який допоміг йому відібрати рушницю у ОСОБА_4 , яку відкинув в сторону. Згодом він разом із ОСОБА_6 , схопили ОСОБА_4 на порозі магазину та посадили його до автомобіля, однак при цьому жодних ударів не наносили. Згодом, вони, всі разом поїхали в с.Сьомаки, Луцького району, де він викликав працівників міліції. Заперечив факт побиття ОСОБА_10 , оскільки він та ОСОБА_6 припиняли незаконні дії потерпілого.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, їх винність у вказаному кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, допитаний як потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 при обставинах місця і часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Наполягав на суворому покаранні обвинувачених.

Допитана як свідок ОСОБА_12 суду дала показання про те, що зранку 10.08.2014 в магазин, де вона працює продавцем, у селі Коршів, Луцького району, зайшов раніше знайомий їй ОСОБА_6 , який хотів придбати алкогольні напої. Згодом вона почула якийсь стукіт, а в магазин забіг хлопчик ОСОБА_13 та сказав, що на вулиці б`ються чоловіки. ОСОБА_6 вибіг на вулицю. Вона, через декілька хвилин, вибігла за ним та побачила як ОСОБА_6 боровся з ОСОБА_4 , в процесі чого він взяв рушницю та розбив її об паркан. ОСОБА_4 ледве підвівся та побіг за магазин. Потім, ОСОБА_4 прибіг в магазин та почав просити викликати міліцію, однак вона відмовилася, оскільки була налякана. В цей час до магазину зайшов ОСОБА_6 , який почав шарпатись із ОСОБА_4 , та вони обоє направились до виходу, де продовжили шарпанину. Вийшовши з магазину, вона побачила як ОСОБА_6 наносив удари ногами ОСОБА_4 на порозі магазину, бив по тілу, а також бив пляшкою води по потилиці, від чого вона розірвалася.

Допитана як свідок ОСОБА_14 суду дала показання про те, що 10.08.2014 вона зранку прийшла в магазин, який розташований по АДРЕСА_4 . Через деякий час, до магазину зайшов ОСОБА_6 , який хотів придбати алкогольні напої. Через декілька хвилин, в магазин забіг хлопчик ОСОБА_13 та сказав, що на вулиці б`ються чоловіки. Вийшовши на вулицю, вона побачила як ОСОБА_6 боровся з ОСОБА_4 , в процесі чого він взяв рушницю та розбив її об паркан. Потім потерпілий прибіг в магазин та почав просити допомоги. Проте, в цей час, до магазину зайшов ОСОБА_6 та вони почали шарпатись направляючись до виходу. Вийшовши з магазину вона побачила що ОСОБА_4 впав на порозі магазину і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити йому удари, бити руками та ногами по тілу. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_4 більше п`яти ударів. ОСОБА_6 , окрім цього, бив ОСОБА_4 бутилкою води. ОСОБА_4 в цей час лежав та опору не чинив.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 суду показав, що 10.08.2014, близько 12 години, він зайшов у магазин, що в с.Коршів, Луцького району. Згодом до магазину зайшли два хлопці та купували закуску та горілку. За ними зайшов інший хлопець. Один з двох хлопців вдарив третього в лице. Вийшовши з магазину, він побачив як на сходах магазину, а потім і біля сходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили удари руками та ногами по тілу та обличчю ОСОБА_4 , ударів було більше п`яти. При цьому, в ОСОБА_4 ніякої зброї не було.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 суду показав, що 10.08.2014, біля 12 години, він, прийшовши до магазину в с. Коршів, побачив як на сходах до магазину стояв ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком у лице, від якого потерпілий впав на землю. При цьому, зброї в ОСОБА_4 не було. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підхопили ОСОБА_4 та посадили до автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_17 суду дав показання про те, що 10.08.2014 він бачив як двоє чоловіків наносили удари іншому чоловіку біля магазину в с.Коршів, Луцького району.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_18 суду дав показання про те, що він працює дільничим інспектором міліції Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області. Приблизно в серпні 2014 року він прибув за викликом в с.Сьомаки, Луцького району, де побачив як в багажному відділенні автомобіля лежав потерпілий ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями. В ході проведення слідчих дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , видали мисливську зброю та пояснили, що припиняли протиправні дії ОСОБА_4 . Останній повідомляв, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 його побили.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_19 суду дав показання про те, що бачив, як біля магазину в с.Коршів, Луцького району з автомобіля вийшов ОСОБА_11 та націлив на ОСОБА_7 рушницю, яку останній схопив і відхилив її, в цей час пролунали постріли, один з яких потрапив у його велосипед. Він забіг у магазин, а потім побачив як ОСОБА_6 відібрав рушницю у ОСОБА_4 , яку відкинув в сторону. Згодом він поїхав додому.

Крім цього, винність ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України об`єктивно підтверджується також і іншими зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, висновками судово-медичних експертиз № 969 від 22.08.2015 та №54 від 05.11.2015 стверджується факт спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 в ході проведення вказаної слідчої дії детально відтворив всі обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , показав де саме та яким чином останні наносили йому удари.

З врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

В ході судового розгляду судом перевірялась версія сторони захисту про те, що дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були спрямовані на затримання особи, яка вчинила злочин та доставлення її відповідним органам влади, однак дана версія не знайшла свого об`єктивного підтвердження, зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 в той момент часу коли останній не становив для них чи оточуючих будь-якої загрози, не вчиняв відносно них посягання, оскільки був обеззброєний та опору не чинив. Вказана обставина підтверджується показаннями допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . Показання вказаних свідків суд вважає правдивими, послідовними та такими, що узгоджуються із іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами та, в сукупності, повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 злочину. А тому, показання вказаних свідків, а також показання потерпілого ОСОБА_4 , досліджені письмові докази, суд покладає в основу обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня така обставина, що обтяжує покарання як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки стороною обвинувачення на підтвердження цього не надано належних та допустимих доказів, а показання свідків з цього приводу суд до уваги не приймає, оскільки вони побудовані на припущеннях.

Із врахуванням зазначеного, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисний злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, не працює, потерпілий наполягає на його суворому покаранні, а тому, з врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисний злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, має малолітню дитину, не працює, потерпілий наполягає на його суворому покаранні, а тому, з врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, найсуворіше покарання за яке передбачене у виді виправних робіт.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину 10.08.2014 минуло понад два роки, обвинувачені, у разі їх згоди, мають бути звільнені від кримінальної відповідальності, за відсутності згоди така особа звільняється від покарання.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наполягали на відсутності складу злочину та недоведеності їх вини, клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності в ході судового розгляду не заявляли, а тому, суд, таку позицію розцінює як заперечення проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, що тягне за собою наслідком прийняття рішення про звільнення обвинувачених від призначеного за даним вироком покарання.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 74, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі п.1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п.1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Duos» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чоловічу сумку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення мисливця на ім`я ОСОБА_4 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий