АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/657/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2016 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді поліцейського Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, одруженого, маючого на утриманні 1 малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 365 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 31 жовтня 2016 року до 29 грудня 2016 року включно з одночасним визначенням застави у межах 80 розмірів мінімальної заробітної плати у розмірі 110240 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в разі внесення застави та звільнення з-під варти, -
В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За матеріалами провадження наказом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції України в Запорізькій області № 174 о/с від 12 травня 2016 року, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 призначено поліцейським Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

17 серпня 2016 року приблизно о 01-15 год. у відповідності до графіку несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку на вокзалі станції Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці поліцейськими Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на серпень 2016 року, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_11 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та сидів на лавочці, яка знаходиться на першому пероні залізничного вокзалу Запоріжжя-1, з метою перевірки документів останнього.

У подальшому, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 прослідували до приміщення приміських кас вокзалу Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці, де ОСОБА_7 під час огляду належної ОСОБА_11 чорної сумки виявив грошові кошти в іноземній валюті. Після цього, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння вказаними грошовими коштами.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 спільно з іншим працівником поліції, вивів ОСОБА_11 з приміщення приміських кас вокзалу Запоріжжя-1 до кафе, розташованого на пероні залізничного вокзалу Запоріжжя-1, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 6-г, де 17 серпня 2016 року приблизно о 01 год. 20 хв., переконавшись, що ОСОБА_11 через алкогольне сп`яніння перебуває у безпорадному стані, діючи умисно, таємно викрав грошові кошти в розмірі 54100 доларів США та 9800 Євро (що станом на 17 серпня 2016 за курсом НБУ становить 1633091,25 грн.) із сумки, яка належала ОСОБА_11 .

В результаті зазначених протиправних дій потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Продовжуючи свої протиправні дії, 31 жовтня 2016 року під час несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку на вокзалі станції Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці поліцейський Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 спільно з поліцейським Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 приблизно о 21 год. 45 хв., на території вказаного залізничного вокзалу виявили ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та сидів на лавці біля приміщення вокзалу Запоріжжя-1. У цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , виник умисел на відкрите заволодіння майном останнього. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_12 підійшли до ОСОБА_13 та запропонували пройти з ними до медичного пункту під приводом, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

31 жовтня 2016 року приблизно о 21 год. 55 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в коридорі, який веде до медичного пункту, розташованого у приміщенні вокзалу Запоріжжя-1 за адресою м. Запоріжжя пр. Соборний, 6-г, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, утримував за руки ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 шляхом поверхневого огляду останнього виявив під верхнім одягом сумку, з якої в присутності потерпілого ОСОБА_13 вилучив грошові кошти в сумі 4650 гривень та поклав їх до кишені свого форменого одягу. У результаті вищевказаних протиправних ОСОБА_13 спричинена матеріальна шкода на суму 4650 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 шкоду, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

За таких обставин ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 365 КК України про що 5 вересня 2016 року було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 1 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 365 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочинів, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що дало підстави, з урахуванням обставин, визначених у ст. 178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчому судді дійти до висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню та для запобігання цих ризиків, буде недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Одночасно у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи положення ч. 5 ст. 182 КПК України, а також враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя визначив заставу в розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в разі внесення цієї застави та звільнення підозрюваного з-під варти.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, які обчислювати з моменту затримання, тобто з 22.05 години 31 жовтня 2016 року з можливістю внесення застави в розмірі 1126 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 1632700 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення особливо тяжких злочинів, з корисливим мотивом та використанням наданої влади та своїх службових обов`язків. Інкриміновані йому злочини вчинив за попередньою змовою з іншими працівниками поліції. Вчинення низки корисливих злочинів, на думку прокурора, свідчить, що він міг продовжувати злочинну діяльність, якщо б його протиправні дії не були зупинені органом досудового розслідування. Прокурор вважає, що оскільки гроші, якими ОСОБА_7 протиправно заволодів у потерпілих, виявлені під час проведеного у нього обшуку виявлені не були, він зможе легалізувати їх шляхом внесення застави в розмірі 110240 грн., визначеної ухвалою слідчого судді. На цей час ОСОБА_7 та інші працівники поліції перевіряються на причетність до скоєння аналогічних злочинів. ОСОБА_7 є працівником поліції, обізнаний про методи ОРД, перебуваючи на волі може вчинити тиск на потерпілих та свідків, може знищити або сховати предмет злочину грошові кошти потерпілих. Прокурор вважає, що саме застава в розмірі 1126 розмірів мінімальних заробітної плати, що складає 1632700 грн. (як й шкода, завдана потерпілим) може забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вважав, що дієвість застосованого запобіжного заходу можливо досягнути лише шляхом визначення застави в розмірі, якій дорівнює розміру шкоди, завданої інкримінованими підозрюваному злочинами.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін. Пояснив, що його родичі зібрали гроші та внесли заставу, в розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, у зв`язку із чим 9 листопада 2016 року він був звільнений з-під варти. На цей час він відсторонений від виконання обов`язків працівника поліції, наміру та можливості впливати на досудове розслідування будь-яким чином не має. Просив врахувати, що на його утриманні знаходиться дитина, дружина та батьки.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підозру ОСОБА_7 вважав необґрунтованою, але у зв`язку із тим, що заставу за нього вже внесено, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга процесуального прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя своє рішення в частині задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, у тому числі, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у відповідності до ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосовано тримання під вартою; слідчим суддею були взяті до уваги обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують обґрунтованості рішення слідчого судді в цій частині, оскільки саме за наявністю обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, які прокурор також навів і в апеляційній скарзі, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в максимальних межах строку, на який можливе застосування такого запобіжного заходу, тобто на 60 днів.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині необхідності скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою до підозрюваного застосувати той самий вид запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою, але з встановленням застави в розмірі 1126 мінімальних розмірів заробітної плати.

Слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істину у кримінальному провадженні, оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, визначив йому заставу у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що належним чином забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після внесення за нього застави та звільнення з-під варти.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 11 листопада 2016 року самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу з можливістю звільнення з-під варти в разі внесення застави в розмірі 1632700 грн. З огляду на зазначене судова колегія вважає, що заявлений ризик переховування є мінімальним. Також судова колегія враховує і те, що прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не наведено фактів перешкоджання будь-яким іншим чином підозрюваним ОСОБА_7 кримінальному провадженню, порушення покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судова колегія також вважає, що слідчий суддя об`єктивно оцінив викладені у клопотанні прокурора доводи з приводу того, що застава не може бути меншою, ніж розмір завданої інкримінованими кримінальними правопорушеннями майнової шкоди та не погодився з ними, оскільки іншими доказами, крім пояснення потерпілого з приводу завданої йому шкоди, такі твердження не доведені. Не спростовуючи обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що лише показання потерпілого з приводу суми викрадених у нього грошових коштів на даній стадії кримінального провадження, на дає підстави для відхилення від принципу помірності розміру застави, визначеного у ч. 4 ст. 182 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2016 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 110240 гривень, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4