Провадження № 1-кс/161/3553/16
У Х В А Л А
про накладення арешту
м. Луцьк 15 серпня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: пожежних рукавів в кількості 11 штук довжиною по 20 м; металевих шлямбурів в кількості 2 штук; гофрованої труби; мотопомпи марки "hydro-s" з маркувальним позначенням " НОМЕР_1 "; дерев`яних сачків в кількості 2 штук та металевих труб в кількості 37 штук, які належать невстановленій досудовим розслідуванням особі, що вилучені 10.08.2016 року під час обшуку, в гаражному кооперативі по експлуатації гаражів "Машинобудівельник" за адресою м. Ковель, вул.Варшавський квартал, 12а.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 30.03.2016 року до ЄРДР за №0000095, за попередньою правовою кваліфікацією ст.ст.198, 240 ч.2 КК України. Під час проведення обшуку 10.08.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 09.08.2016 р., були виявлені та вилучені вказані речі. В зв`язку з тим, що вказані речі визнано речовими доказами, так як вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому 12.08.2016 року звернувся з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, думку власника майна та його представника, які, кожен зокрема, заперечували щодо накладення арешту на майно, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру, ОСОБА_5 перебуває у даному провадженні в статусі свідка та не доведено, що вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження №000095 вбачається, що вилучені під час проведення обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, використовувались як засоби (знаряддя) вчинення кримінального правопорушення, а тому, на підставі постанови слідчого від 11.08.2016 р. вони визнані речовими доказами.
Вказані у клопотанні речі, як речові докази, мають суттєве доказове значення у даному провадженні, так як безпосередньо впливають на встановлення істини у справі та є безпосереднім предметом злочинних дій, тому повернення їх власнику може негативно вплинути на їх збереження.
Відсутність підозри в межах кримінального провадження не є підставою для відмови у накладенні арешту, оскільки арешт майна являє собою форму забезпечення збереження доказів.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту майна, вилученого 10.08.2016 року, під час обшуку гаражного кооперативу по експлуатації гаражів "Машинобудівельник" за адресою м. Ковель, вул.Варшавський квартал, 12а, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є доказом злочину, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого 10.08.2016 року під час обшуку гаражного кооперативу по експлуатації гаражів "Машинобудівельник" за адресою м. Ковель, вул.Варшавський квартал, 12а задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.08.2016 року під час обшуку, а саме - пожежні рукави в кількості 11 штук довжиною по 20 м; металеві шлямбури в кількості 2 штук; гофровану трубу; мотопомпу марки "hydro-s" з маркувальним позначенням " НОМЕР_1 "; дерев`яні сачки в кількості 2 штук та металеві труби в кількості 37 штук.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1