Справа №484/5705/15-к 12.04.2016
Провадження: № 11-кп/784/311/16 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 152 ч. 4, ст. 162 ч. 1 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0003175 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч. 4 ст. 152 КК України на 11 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 152 КК України скасувати, провадження в цій частині закрити, за ч. 1 ст. 162 КК України вирок залишити без змін.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скару.
В апеляційній скарзі захисник вказує, що його підзахисний ОСОБА_7 як під час досудового, так і судового слідства визнавав факт статевих зносин з ОСОБА_9 , однак, заперечував, що примушував останню до таких зносин.
На його думку, показання ОСОБА_7 є обгрунтованими, оскільки під час проведення судово-медичного дослідження у потерпілої ОСОБА_9 не виявлено тілесних ушкоджень, які б свідчили про застосування відносно неї фізичного примусу до статевих зносин.
Зазначає, що висновки судово-психіатричної експертизи № 555 від 01.12.2015 року про те, що для потерпілої ОСОБА_9 було достатньо і психологічного тиску, не можуть бутти фактично єдиною обставиною для визнання ОСОБА_10 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тому що висновки експертизи не мають заздалегідь встановленої доказової сили, достатньої для визнання особи винною.
Вважає, що наявність в піднігтьовому зрізі нігтів з рук ОСОБА_9 генетичного матеріалу обвинуваченого ОСОБА_7 не свідчить про факт згвалтування, а свідчить лише про те, що ці дві особи контактували між собою та генетичний матеріал ОСОБА_7 міг залишитися під нігтями потерпілої, виходячи з механізму статевих зносин, який не оспорюється ні обвинуваченим, ні потерпілою.
Також апелянт зазначає, що не підтверджують наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, матеріали судово-медичного дослідження № 691 від 06.11.2015 року, ця експертиза тільки підтверджує факт статевих зносин.
Вказує, що метою проникнення ОСОБА_7 до будинку потерпілої був не умисел на згвалтування потерпілої ОСОБА_9 , а перевірка тієї обставини, чи дійсно немає вдома матері потерпілої ОСОБА_11 ..
Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 визнав той факт, що проник до будинку з ножем, оскільки за його допомогою відігнув цвяхи на віконній рамі та вийняв скло, а після проникнення поклав ніж на стіл, що не заперечувала потерпіла ОСОБА_9 , та не використовував ніж як аргумент схилення потерпілої до статевих зносин.
Вказує, що показання свідка ОСОБА_12 є показаннями з чужих слів, а тому доказового значення не мають.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2015 року близько 03.00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір зустрітися з ОСОБА_11 , прийшов до її будинку АДРЕСА_1 .

Двері будинку на стук обвинуваченого відчинила донька ОСОБА_11 ОСОБА_9 і повідомиа, що матері немає вдома, знаходиться на роботі. Після цього ОСОБА_7 пішов, а ОСОБА_9 зачинила двері будинку.

Через декілька хвилин ОСОБА_7 повернувся до будинку і за допомогою ножа, який він приніс із собою, відчинив вікно в одній з кімнат будинку і через отвір незаконно, порушуючи недоторканість житла, проти волі власника проник всередину будинку.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла.

Почувши гуркіт в будинку, ОСОБА_9 увімкнула світло в кімнаті, де вона відпочивала, відкрила двері до гостинної кімнати і побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який в руках тримав ніж. ОСОБА_9 намагалася втекти, але ОСОБА_7 схопив її за руку і відвів до спальної кімнати, посадив на диван і став пропонувати вступити з ним в інтимні стосунки.

ОСОБА_9 просила обвинуваченого відпустити її, повідомляючи при цьому, що їй 13 років, але обвинувачений, погрожуючи фізичною розправою, демонструючи ніж, ігноруючи прохання ОСОБА_9 та поза її бажанням, подолавши її опір, вчинив згвалтування.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України згвалтування малолітньої.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції на підставі досліджених у судовому засіданні доказів дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах, який відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на зібраних у справах доказах, які судом перевірені.

Доводи захисника про те, що судовий розгляд у справі проведені необ`єктивно, неповно й упереджено, а висновки суду, викладені у вироку, не підтверджують вину обвинуваченого та ґрунтуються на сумнівних й недостовірних доказах, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінальної справи, судовий розгляд у справі проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, а викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_7 у вчинені злочинів, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально наведеними у вироку доказами.

Згідно зі змістом апеляційної скарги захисник не оспорює фактичних обставин події, які відбувались в будинку потерпілої ОСОБА_9 .. Обвинувачений визнає, що знав про вік потерпілої, вступав в статеві стосунки з потерпілою ОСОБА_9 , однак вважає їх добровільними.

Апеляційний суд визнає ці доводи необґрунтованими, оскільки вони не узгоджуються з доказами, які суд поклав в основу обвинувального вироку.

Вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , суд 1 інстанції виходив із сукупності всіх обставин учинення ним злочинів.

В судовому засіданні ОСОБА_7 вину в інкримінованих злочинах не визнав і пояснив, що 07 жовтня 2015 року він дійсно після вживання спиртних напоїв прийшов до будинку ОСОБА_11 , з якої хотів зустрітись. Двері відчинила її донька ОСОБА_13 , яка повідомила, що матері немає, знаходиться на роботі. Через деякий час він повернувся до будинку і оскільки вхідні двері були зачинені, він через вікно, яке відкрив ножем, проник до будинку. В кімнаті він підійшов до ОСОБА_9 взяв її за руку, тримаючи ніж, посадив на диван, і запропонував вступити в інтимні стосунки. Спочатку вона відмовилась, а потім погодилась вступити в статеві стосунки. Про вік потерпілої знав, так як проживає по сусідству.

Разом з тим, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні, спростовуючи ці показання підсудного, пояснила, що 07 жовтня 2015 року вона одна знаходилась дома. Вночі прийшов ОСОБА_7 та питав чи є вдома її мати ОСОБА_11 .. Коли дізнався, що матері немає, пішов. Через деякий час почула в будинку шурхіт та скрип, включила світло і побачила ОСОБА_7 з ножем та пляшкою горілки в руках. Хотіла втекти, однак він схопив її за руку, наказав не кричати, завів у кімнату та посадив на диван, демонструючи ніж, став пропонувати вступити в статевий зв`язок. Вона почала плакати, просила відпустити її, не чіпати, так як їй тільки 13 років, однак ОСОБА_7 на це не реагував, сказав, що він так задумав, що давно за нею слідкує, раніше її не чіпав, а тепер вирішив. Вона намагалася відштовхнути його, але не могла, так як обвинувачений мав перевагу у фізичній силі.

ОСОБА_7 настирно, домагався вступу у статеві зносини, висловлюючи погрози побити її в разі відмови. Побоюючись погроз, вона роздягнулася, і вступила у статеві зносини з обвинуваченим мимо своєї волі. Вранці про її згвалтування розповіла сусіду ОСОБА_12 ..

Ці показання потерпілої підтвердив свідок ОСОБА_12 , який є сусідом ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що вранці 07 жовтня 2015 року до них додому прибігла ОСОБА_9 , яка була перелякана та пригнічена. В розмові повідомила, що уночі, в будинок через вікно проник ОСОБА_7 та зґвалтував її.

Показання свідка є послідовними і відповідають фактичним обставинам справи та вимогам ст. 97 КПК України, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказового значення цих показань.

За даними протоколу огляду місця пригоди від 07.10.2015 року місцем пригоди є домоволодіння ОСОБА_11 розташоване по АДРЕСА_1 . При огляді будинку в одній із кімнат виявлено відчинене вікно. З внутрішнього боку два металевих шпінгалета відірвані, в спальній кімнаті біля дивану на табуретці виявлено ніж.

Висновками експерта № 630 від 08.10.2015 року встановлено, що у ОСОБА_9 дівоча пліва без пошкоджень, однак її анатомічні особливості дозволяють здійснювати статевий акт без порушення її цілісності.

За даними судово-медичного дослідження речових доказів № 691 від 06.11.2015 року встановлено, що на двох скельцях з мазками та марлевому тампоні з вмістом піхви ОСОБА_9 наданих на експертизу знайдені поодинокі сперматозоїди.

Висновками молекулярно-генетичної експертизи за № 871 від 04.11.2015 року підтверджено, що генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтів з рук потерпілої ОСОБА_9 є змішаними і містять генетичні ознаки підозрюваного ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_9 ..

Відповідно до висновку судово-медичного дослідження № 693 від 10.11.2015 року на підодіяльнику, вилученому в будинку потерпілої, наданому на експертизу, знайдений один сперматозоїд з домішкою крові людини.

З урахуванням викладеного, дії підсудного правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 152, ч. І ст. 162 КК України.

Посилання захисника на недоведеність вини ОСОБА_7 в згвалтуванні малолітньої безпідставні і спростовуються доказами ретельно перевірених судом. Свій висновок суд 1 інстанції належним чином мотивував. Крім того, ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував, що вступав в статеві стосунки з потерпілою ОСОБА_9 , однак вважає, що це відбулось за згодою потерпілої, яка опору не чинила.

Належним чином проаналізувавши перевірені докази, суд 1 інстанції правильно дійшов висновку про те, що потерпіла не чинила активного опору нападнику і добровільно погодилась на вчинення статевого акту , оскільки її воля була практично паралізована, що підтверджується даними судово-психіатричної експертизи № 555 від 01.12.2015 року згідно яких ОСОБА_9 , враховуючи її емоційний стан та психічну напругу, які виникли в результаті дій обвинуваченого, не могла на той період часу чинити свідомого опору діям сексуального характеру, які здійснювались відносно неї.

Крім того, потерпіла в силу свого віку ( не досягла 14 років) погрози нападника про застосування насилля сприймала реально, відчувала страх за своє життя, цьому сприяли умови, в яких вона знаходилась, психологічна та фізична залежність від нападника, який вночі самовільно проник в будинок, був п`яний, в руках тримав ніж та пляшку горілки, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Таким чином, апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, вважає, що суд всебічно та повно дослідив обставини справи зокрема і ті, на які є посилання у апеляційній скарзі та обгрунтовано визнав ОСОБА_7 винним в скоєні злочинів, за які він засуджений. Докази, на які суд послався у вироку, відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на наведене апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404 ч.3, 405, 407, 424, 532 апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуюча:

Судді: