Провадження 1-кс/127/5725/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0005729 внесеного до ЄРДР 25.07.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, працює керівником господарської служби товариства з обмеженою відповідальністю, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.07.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0005729 від 25.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , будучи мешканцем м. Києва, 25.07.2016 прибув на територію м. Вінниці з метою вчинення крадіжки плат управління ліфтами.

Так, 25.07.2016 року приблизно о 00.45 год. ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення ряду плат управління ліфтами, поєднаним із проникненням у інше приміщення, направився до багатоповерхових будинків в мікрорайоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Проходячи по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , помітивши, що вхідні двері у перший під`їзд даного будинку були відчинені,реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшов у зазначений під`їзд будинку та на ліфтові піднявся на 10-ий поверх 10-ти поверхового цегляного будинку. Далі, ОСОБА_4 по східцях піднявся до технічного поверху, де впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає та, бажаючи збагатись за рахунок вчинення протиправних дій, підбурюваний жагою до легкої наживи, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, відчинив вхідні дівері до технічного приміщення ліфта, де шляхом демонтажу, вчинив крадіжку чотирьох плат управління ліфтами на загальну суму 10 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, керуючись єдиним злочинним умислом, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, 25.07.2016 близько о 01.45 год. прибув до будинку АДРЕСА_3 . Помітивши, що вхідні двері у перший під`їзд вказаного будинку були відчинені, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, зайшов у під`їзд будинку та на ліфтові піднявся на 9-ий поверх 9-ти поверхового цегляного будинку. Далі, ОСОБА_4 по східцях піднявся до технічного поверху, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та, бажаючи збагатись за рахунок вчинення протиправних дій, підбурюваний жагою до легкої наживи, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, відчинив вхідні дівері до технічного приміщення ліфта, де шляхом демонтажу вчинив крадіжку чотирьох плат управління ліфтами на загальну суму 10 тисяч грн.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, керуючись єдиним злочинним умислом, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, 25.07.2016 близько 02.20 год., знаходячись у першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , через дах зазначеного будинку перейшов до третього під`їзду цього ж будинку, де реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та, бажаючи збагатись за рахунок вчинення протиправних дій, підбурюваний жагою до легкої наживи, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів відчинив вхідні дівері до технічного приміщення ліфта, де шляхом демонтажу вчинив крадіжку однієї плати управління ліфтами на загальну суму 2500 грн.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, визнав повністю, але на час допиту від дачі показів відмовився.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 ,інкримінованогозлочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколами огляду місця події від 25.07.2016 року;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.07.2016 року;

заявою ОСОБА_4 від 25.07.2016 року;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 25.07.2016 року;

протоколом огляду речових доказів;

протоколами допиту свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, що він не має постійного джерела доходів, а також те, що ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі та згідно ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , тяжкого злочину та ризиків визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , зможе переховуватись від органів досудового розслідування та може вчинити новий умисний корисливий злочин.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, хоча судимість і погашена, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснив, що буде з`являтися на виклики слідчого, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та суду пояснила, що ризики прокурором не доведені, її підзахисний працює та хворіє, тому просила суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, не працює, одружений, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше судимий, за вчинення аналогічних злочинів проти власності, хоча судимість і погашена, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 22 вересня 2016 року 04:00 год..

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу визначити в межах строку тримання під вартою, тобто до 22 вересня 2016 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя