Провадження №1-кс/200/3091/16
Справа №200/5064/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання старшого слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га.
Відповідно до матеріалів клопотання, слідчим відділом Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001273 від 14.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 2 Дніпропетровської області здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення слідчим відділом Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, використовуючи завідомо підроблений документ довідку квартального комітету про те, що ОСОБА_5 з 1999 року проживає за адресою АДРЕСА_1 та користується земельною ділянкою за цією адресою, та скасоване заочне рішення суду про визнання за ОСОБА_5 права власності за набувальною давністю на домоволодіння по АДРЕСА_1 , з метою незаконного придбання права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Дніпропетровська, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га, подала до Дніпропетровської міської ради технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, для передачі ОСОБА_5 у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які фактично не існують.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17 липня 2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у цивільній справі № 202/1215/15-ц (2/0202/2048/2015) за позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.
Зазначеним рішенням позовні вимоги були задоволені та визнано за ОСОБА_5 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці площею 690 м.кв.
За заявою Дніпропетровської міської ради про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська від 19.11.2015 року рішення скасовано.
Встановлено, що ОСОБА_5 надав суду довідку квартального комітету №29 від 26.01.2015 року, згідно якої останній з 1999 року проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1 та користувався земельною ділянкою за вказаною адресою. Водночас, у дійсності такого домоволодіння не існує, а отже ОСОБА_5 об`єктивно не міг у ньому проживати.
Наведена обставина підтверджується інформацією голови квартального комітету №10 на адвокатський запит від 20.11.2015 року, згідно якої будь-яких довідок ОСОБА_5 у т.ч. від 26.01.2015 року не видавалося, і станом на 2015 рік будь-яке придатне для проживання домоволодіння по АДРЕСА_1 не існувало.
Відсутність домоволодіння за вказаною адресою підтверджується також:
- протоколом огляду місця події від 22.03.2016;
- інформацією Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 17.09.2015 року, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, а також інформацією Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 02.10.2015;
Також встановлено, що за заявою ОСОБА_5 на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 202/1215/15-ц (2/0202/2048/2015), яке у подальшому було скасовано, реєстраційною службою ДМЮ зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке фактично не існує.
Крім цього, за даними публічної кадастрової карти, спірна земельна ділянка наразі значиться як така, якій присвоєно кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га, при цьому реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєння їй кадастрового номера проведено Управлінням Держгеокадастру у м. Дніпропетровьку ( вул. Набережна Леніна, 29-а у м. Дніпропетровську) від 22.09.2015 за заявою ОСОБА_5 .
В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи завідомо підроблений документ та скасоване рішення суду, звернувся до Дніпропетровської міської ради із клопотанням про передачу зазначеної земельної ділянки йому у власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які фактично не існують, та надав до Дніпропетровської міської ради технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, розроблені ДП «Центр Державного земельного кадастру», та правовстановлюючі документи.
Дніпропетровською міською радою на підставі наданих документів у грудні 2015 року підготовлено та оприлюднено 30.12.2015 року проект рішення про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га у власність.
За клопотанням прокурора у кримінальному провадженні слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу від 16 .03.2016 року про надання тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у приміщенні Дніпропетровської міської ради, та тимчасового вилучення документів щодо передачі ОСОБА_5 у власність земельної ділянки. Ухвала суду знаходиться у Дніпропетровській міській раді на виконанні.
Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Принцип змагальності у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 22 КПК України, полягає у збиранні та поданні до суду речей, документів, інших доказів, тощо.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Беручи до уваги вищевикладене, у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ - довідку квартального комітету №29 від 26.01.2015 року, згідно якої останній з 1999 року проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1 та користувався земельною ділянкою за вказаною адресою, для придбання права власності на неіснуюче домоволодіння за вказаною адресою та продовжує використовувати завідомо підроблений документ, а також скасоване заочне рішення суду про визнання права власності на домоволодіння за вказаною адресою з метою незаконного придбання права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Дніпропетровська, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га.
Таким чином, у ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що внаслідок вказаної протиправної діяльності та за невжиття заходів, спрямованих на попередження настання шкідливих наслідків-незаконної передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, територіальній громаді міста може бути завдано тяжкі наслідки.
Вказані домоволодіння та земельна ділянка є предметом злочину, тому підлягають накладенню на них арешту.
Згідно із ч.2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладений зокрема у випадку, якщо речі, документи, гроші, тощо набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення, речі, документи підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Приймаючи до уваги, що зазначені домоволодіння і земельна ділянка є майном, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою недопущення його відчуження, з метою забезпечення цивільного позову виникла слідча необхідність в його арешті.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, в порядку ч.2 ст.172 КПК України розглядається без участі власника майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення, оскільки слідчим доведено, що вказане майно є предметом злочину та завданням даного арешту є запобігання його відчуженню.

Разом з цим, не вбачається необхідним та розумним забезпечення кримінального провадження шляхом саме накладення арешту, оскільки з метою запобігання відчуженню об`єкту нерухомості буде достатнім накласти відповідну заборону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:186:0280 площею 0,1 га.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1