Справа № 308/6847/16-к
Провадження № 1-кс/308/4259/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 р. м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старший радник юстиції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000122 від 17.06.2015, за фактом зловживання службовим становищем окремими службовими особами МП «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС.

17.06.2016 працівниками аналітично-пошукового відділу № 2 УБзМП Закарпатської митниці ДФС в боксі поглибленого огляду митного поста «Ужгород» проведено переогляд товарів, що переміщувалися у багажному відсіку мікроавтобуса марки «Mercedes Sprinter», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 .

В результаті проведення переогляду (акт переогляду від 17.06.2016) встановлено, що у багажному відсіку та кабіні водія мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz Sprinter 312 D», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , знаходяться картонні коробки з продуктами харчування для спортсменів, які були вивантажені з транспортного засобу в приміщенні боксу поглибленого огляду ділянки «прибуття» митного поста «Ужгород».

Згідно функціонального модулю «Диспетчер зони митного контролю» ПІК «Інспектор-2006» 16.06.2016, о 22 год. 34 хв. 17с. на ділянку в`їзд в Україну м/п «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на смугу руху «зелений коридор» заїхав мікроавтобус марки «Mercedes-Benz Sprinter 312 D», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , який слідував із Словаччини в Україну в приватних справах.

Вказаний транспортний засіб виїхав із зони митного контролю митного поста «Ужгород» о 22 год. 37 хв. 30 с. 16.06.2016, тобто митний контроль та митне оформлення було здійснено протягом трьох хвилин. Відповідно до наявного на контрольному талоні для проходження по «зеленому коридору», відбитку ОМЗ №579, прикордонний контроль та митне оформлення вказаного вище мікроавтобуса було завершено. Акт митного огляду не складався.

Згідно витягу з ЄАІС ДФС, особиста номерна печатка № 579, закріплена за головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ужгород» ОСОБА_5 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 перемістив товари поза митним контролем, зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених частиною 1 статті 482 та статтею 471 Митного кодексу України, у зв`язку з чим на ОСОБА_4 , проживаючого в АДРЕСА_1 , складено протокол про порушення митних правил № 1047/30500/16 від 18.06.2016.

У даному кримінальному провадження інспектору митниці ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

За результатами проведення поглибленого огляду встановлено, що в картонних коробках знаходились продукти харчування для спортсменів - 480 найменувань 4427 штук вагою 2026,92 кг, які, як товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, а також мікроавтобус марки «Mercedes- Benz Sprinter 312 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2874 см3, рік виготовлення 1997, тип двигуна дизель, колір зелений, як транспортний засіб, що використовувався для переміщення товарів, на підставі ст. 511 Митного кодексу України, за цим протоколом вилучено.
Зазначені продукти харчування для спортсменів, а також транспортний засіб, визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, як матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також як предмети, що були об`єктом протиправних дій.

Вилучені Закарпатською митницею ДФС мікроавтобус марки «Mercedes- Benz Sprinter 312 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2874 см3, рік виготовлення 1997, тип двигуна дизель, колір зелений поміщено на відповідальне зберігання УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» - згідно договору № 131 від 12.04.2016, за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, 111, а продукти харчування для спортсменів на відповідальне зберігання ТОВ «Ізумруд» (згідно договору №137 від 08.04.2016) за адресою: м. Ужгород, вул. Трудова, 2.

В даному випадку, продукти для харчування спортсменів, які перевозив водій ОСОБА_4 у автомобілі, яким він керував, та які, без проведення належного митного оформлення пропустив на територію України шляхом зловживання службовим становищем головний державний інспектор митного посту «Ужгород» ОСОБА_5 , являються речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою забезпечення їх збереження, є необхідність у їх арешті.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, орган досудового розслідування констатує, що на даний час Ужгородським міськрайонним судом 04.11.2016 за вказаним протоколом про порушення митних правил, складеним стосовно ОСОБА_4 , прийняте рішення, відповідно до якого, продукти харчування для спортсменів вилучені у громадянина України ОСОБА_4 переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, підлягають конфіскації, шляхом безоплатної передачі їх у власність держави, а тому є можливість передачі зазначеного майна, яке являється речовим доказом, для його реалізації, тобто відчуження, у зв`язку із чим виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Враховуючи викладене, майно, а саме продукти харчування для спортсменів, та автомобіль необхідно арештувати до закінчення розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у суді.

Досудовим розслідуванням встановлено, що зазначене майно належить на праві володіння ОСОБА_4 , який отримав його як подарунок від Угорської асоціації бодібілдингу, що підтверджується документами з митниці Словацької Республіки.

Вилучені Закарпатською митницею ДФС продукти харчування для спортсменів, а також автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 312 D», реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , які перебувають у володінні митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, зберегли на собі сліди вчиненого службовими особами Закарпатської митниці ДФС кримінального правопорушення, зазначені речі і предмети мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а відомості, які міститься на речах, можуть бути використані як докази у провадженні.

На підставі викладеного слідчий у клопотанні просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: продукти харчування для спортсменів; мікроавтобус марки «Mercedes- Benz Sprinter 312 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2874 см3, рік виготовлення 1997, тип двигуна дизель, колір зелений, показник спідометра 487816 км, які перебувають у володінні Закарпатської митниці ДФС, та відповідно до угод передані на зберігання: мікроавтобус марки «Mercedes- Benz Sprinter 312 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2874 см3, рік виготовлення 1997, тип двигуна дизель, колір зелений поміщено на відповідальне зберігання УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» згідно договору №131 від 12.04.2016, за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, 111, а продукти харчування для спортсменів на відповідальне зберігання ТОВ «Ізумруд» (згідно договору № 137 від 08.04.2016) за адресою: м. Ужгород, вул. Трудова, 2.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник Закарпатської митниці ДФС проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши пояснення слідчого, представника Закарпатської митниці ДФС, дослідивши подане клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).
Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Однак, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором, про арешт майна, не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, зокрема мікроавтобус марки «Mercedes-Benz Sprinter 312 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , конкретні докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесені не відносно особи, у якої митних органом було вилучено безпосередні предмети порушення митних правил, та на які слідчий просить накласти арешт, а лише за фактом зловживання службовим становищем посадовою особою МП «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, що потягло за собою тяжкі наслідки.
З цього слідує, що клопотання слідчого не відповідає п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування підстав і мети (відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу) необхідності арешту майна, а посилання слідчого на те, що продукти харчування та транспортний засіб зберегли на собі сліди вчиненого службовими особами Закарпатської митниці ДФС кримінального правопорушення нічим не мотивоване та не може бути метою арешту. Крім того, відсутнє обґрунтування в зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку, що дане майно може бути використано як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Оскільки встановлено, що погоджене прокурором клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає не можливим розглянути його, як про це просить в клопотанні слідчий.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника слідчого відділу СУ прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору відділу прокуратури Закарпатської області молодшому раднику юстиції ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1