Справа № 399/425/15-к
Провадження № 1-кп/399/6/16
ВИРОК
Іменем України
20 травня 2016 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка кримінальне провадження № 0000014 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пузикове Глобинського району Полтавської області, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:1) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) вироком Світловодького міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.11.2011 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 3) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 4) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 12.08.2014 року умовно-достроково ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 5 серпня 2014 року умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 23 дні, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вільне Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.03.2014 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; 2) 2 квітня 2015 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до трьох років та 6 місяців позбавлення волі: 3) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , 24 жовтня 2015 року прізвище обвинуваченого змінено з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 24.10.2015 року), раніше судимого вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2014 року за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та повторне таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а неповнолітні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили повторне таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
В жовтні місяці 2014 року, в денний час обвинувачений ОСОБА_4 , неповнолітні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб прийшли до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_12 . Далі неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , залишився на узбіччі дороги біля домоволодіння, де спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи активні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які в цей час з даху будинку вказаного домоволодіння демонтували шифер, після чого повторно таємно викрали належні ОСОБА_12 листи шиферу в кількості 18 штук, вартістю з урахуванням зносу 20 гривень за 1 лист на загальну суму 360 гривень, після чого з викраденим зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 6 листопада 2014 року близько 20 години 30 хилин разом з засудженим ОСОБА_15 знаходячись на вул. Червонопартизанській навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , де у них виник умисел, направлений на відкрите викрадення належних ОСОБА_11 грошових коштів та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення грошових коштів умисно наніс один удар кулаком в область голови потерпілого ОСОБА_11 , від чого останній упав на поверхню дороги. Далі ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_15 , руками тримав ОСОБА_11 , долаючи таким чином опір потерпілого, а ОСОБА_15 із кишені штанів ОСОБА_11 повторно відкрито викрав належні останньому грошові кошти в сумі 800 гривень, після чого обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_15 з викраденими грошовими коштами зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядились викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо обвинувачення його за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України пояснив, що він сидів у барі «Колосок» та пив пиво, зайшов ОСОБА_15 і попросив його знайти автомобіль щоб відвезти потерпілого до «Камелоту». Обвинувачений зателефонував ОСОБА_16 і він приїхав на автомобілі й вони всі разом поїхали до бару «Камелот». Приїхавши до бару «Камелот» потерпілий сказав що дасть 20 гривень і попросив відвести його додому. Коли привезли ОСОБА_11 на місце він дав лише дві гривні. Далі обвинувачений сказав потерпілому ОСОБА_11 , що грошей не вистачає, на що останній почав грубити та нецензурно висловлюватись й виліз з автомобіля. Потім обвинувачений ОСОБА_4 розізлився і штовхнув, а не вдарив потерпілого, який був в стані алкогольного сп`яніння і останній впав, а обвинувачений розвернувся і пішов від нього до бару, а через деякий час обвинуваченого наздогнав ОСОБА_15 і вони разом пішли до бару. Про те, що ОСОБА_15 взяв у потерпілого гроші йому відомо не було, з ОСОБА_15 ні про, що не домовлялися. Про те, що сталось дуже шкодує й в останньому слові просив у потерпілого ОСОБА_11 вибачення. Щодо інкримінованої крадіжки шиферу у потерпілого ОСОБА_12 пояснив, що він прийшов до одного свого друга, але його вдома не було, він сидів на лавочці і курив, його ОСОБА_6 попросив допомогти завантажити шифер. Через деякий час приїхав свідок ОСОБА_17 , це було вдень, він допоміг погрузити шифер і пішов додому. Обвинуваченому не було відомо звідки був шифер, ніяких коштів він не отримував за нього. Шифер у кількості 18 штук знаходився поруч двору ОСОБА_18 спереду подвір`я, назву вулиці обвинувачений не пам`ятає, але пояснив, що в сел. Павлиш на краю вулиці в напрямку до сел. Онуфріївка.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що вдень він прийшов до свого двоюрідного брата додому і попросив його підти з ним напиляти гілок та притягнути додому. Біля будинку потерпілого була лісосмуга і вони туди пішли. Потім почали носити дрова і побачили шифер, який був брудний та прикиданий листям, і вони перенесли його до двору обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений спочатку не знав кому саме належить шифер. Шифер лежав біля покинутого зарослого будинку, будівництво там не проводилося, в будинку ніхто не жив, він не був огороджений повністю, стояв поганий забір десь лише пів метра. Обвинувачений вважав, що шифер нікому не належить. Також, в судовому засіданні пояснив, що він шифер знайшов, а не знімав з даху. Потім ОСОБА_6 зателефонував до знайомого на ім`я ОСОБА_19 та запропонував купити в нього шифер в кількості 18 штук. Коли ОСОБА_19 приїхав з причепом по шифер обвинувачений ОСОБА_6 побачив ОСОБА_4 і попросив його щоб останній допоміг його завантажити, далі ОСОБА_19 дав гроші і поїхав. Після того, як потерпілий звернувся із заявою до міліції та стало відомо чий шифер, обвинувачений приходив до потерпілого та пояснював йому, що не знали кому саме належить шифер і що вони його не знімали з будинку, а знайшли. Також пропонували ОСОБА_12 відновити дах на будинку, тобто повернути шифер за умови, що він не буде писати заяву в міліцію. Приходили до потерпілого з ОСОБА_5 , а не з ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він знаходився вдома та збирався йти по дрова і до нього прийшов ОСОБА_6 і обвинувачений попросив його допомогти напиляти дрова. Зібравшись разом обвинувачені пішли по дрова до лісосмуги. Напилявши дров і збираючись йти вони побачили шифер, який був прикиданий пригнившим листям, очистивши його перенесли до двору. Потім ОСОБА_6 зателефонував до Арсена, і той приїхав, забрав шифер та віддав за нього гроші, яку саме суму не пам`ятає. До потерпілого приходили разом з ОСОБА_6 , перша розмова відбувалася з дружиною потерпілого, обвинувачені просили не подавати заяву до міліції, пропонували повернути шифер, але їм сказали відновити дах. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погоджувалися повернути потерпілому шифер у кількості 18 штук, але не повернули тому, що на той момент не було коштів. Також, пояснив, що він особисто грузив Арсену шифер разом з ОСОБА_6 . В цьому їм також допомагав ОСОБА_4 . Обвинуваченого ОСОБА_4 не повідомляли про те, що вони знайшли шифер, а також не повідомляли йому кому він належить. В останньому слові обвинувачений просив вибачення та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що на початку жовтня місяця 2014 року до нього додому прийшла мати обвинуваченого ОСОБА_5 . ОСОБА_7 , яка повідомила, що дах на будинку, в якому сім`я потерпілого не проживає розібраний й крадіжку вчинили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Потерпілий перевіривши, що це дійсно так звернувся до дільничного інспектора міліції, який приїхав до потерпілого і вони пішли до будинку, де був знятий з даху шифер, щоб підтвердити надану потерпілим інформацію про крадіжку шиферу. Також, в судовому засіданні потерпілий повідомив про те, що він придбав вказаний будинок у 1999 році, де проживали близько 6-8 років, а потім купили інший будинок в селищі Павлиш і переїхали туди. Вказаний будинок пустував, але потерпілий навідувався до свого домоволодіння, так як вів господарство та обробляв город, але останніх 4-5 років не користувалися ні будинком, ні господарськими спорудами, розташованими біля будинку, ні городом, лише косили траву. Потім, після того як потерпілий подав до міліції заяву, до нього приходили обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_20 з проханням, щоб потерпілий забрав заяву та обіцяли відновити дах будинку, однак досі з ним не розрахувались. Хто саме вчинив злочин з обвинувачених вони не повідомили. Для відновлення даху потерпілий обвинуваченим давав час, приблизно 2-3 тижня, якщо вони в цей термін вкладуться, то потерпілий забере з міліції свою заяву. Завдану матеріальну шкоду потерпілому не повернули. Цивільний позов потерпілий підтримав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 6 листопада 2014 року близько 19 години 30 хвилин він автобусом приїхав з м. Кременчука й вийшов на зупинці біля магазину «Адмірал», перейшов через дорогу й зайшов в бар «Колосок». В барі взяв випити, там він же й зустрів ОСОБА_4 з ОСОБА_15 , підійшов до їхнього столика й привітався, ОСОБА_15 попросив взяти йому «Бірмікс», що потерпілий і зробив. Через деякий час ОСОБА_11 зібрався йти до дому, а оскільки на площі таксі не було, ОСОБА_4 з ОСОБА_15 запропонували йому допомогти й самі викликали авто. Потім вони пішли до банкомату, який знаходиться в приміщенні сільської ради і потерпілий зняв 500 гривень, крім цього кошти він знімав з картки й в м. Кременчук. В таксі сіли на площі й поїхали в сторону кафе «Камелот», зупинились біля «Камелоту», потерпілий розрахувався з водієм, взяв пакет та торт, який він придбав ще в місті, й пішов через переїзд до дому. Коли перейшов переїзд побачив, що за ним біжать двоє, й він прискорив шаг, двоє наздогнали його й це були ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , потім був удар й потерпілий впав на землю лицем вниз, потім ОСОБА_15 з правої сторони заліз до потерпілого в кишеню, а обвинувачений ОСОБА_4 тримав потерпілого за ноги, потім забравши кошти вони зникли з місця злочину. Також потерпілий додав, що крім них двох на вулиці нікого не було. Щодо завданих збитків пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. На суворій мірі покарання не наполягав враховуючи, що він молода людина, й має можливість виправитися та зробити відповідні висновки.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що біля бару «Камелот» в сел. Павлиш, яка саме була дата свідок не пам`ятає і в цей час там з`явився ОСОБА_11 . До цього часу свідок його не знав, але декілька разів бачив його в потязі їхавши на роботу. Потерпілий ОСОБА_11 спочатку пригощав їх спиртними напоями, а потім попросив підвезти додому. Свідок та обвинувачений ОСОБА_4 підвезли потерпілого додому, але адресу свідок не пам`ятає, висадили ОСОБА_11 біля переїзду, а не біля його дому. Потім потерпілий почав у їх адресу виражатися нецензурними словами, а також він повинен був заплатити гроші таксисту, але не заплатив грошей та почав грубити і таксисту. Потім ОСОБА_4 штовхнув потерпілого і останній упав, а ОСОБА_4 пішов від нього. Після цього свідок знайшов біля потерпілого, а саме біля кишені з правої сторони гроші і забрав їх. ОСОБА_4 в цей час від свідка знаходився на відстані 150-200 метрів, але свідок його наздогнав і вони пішли разом. ОСОБА_4 не бачив як свідок брав кошти. Також, свідок пояснив, що в нього з ОСОБА_4 змови не було, і заперечив той факт, що потерпілому тримали ноги, пояснив, що ноги ніхто нікому не тримав.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засідання пояснив, що в середині жовтня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_20 і запропонував купити бувший у використанні шифер і повідомив свідка про те що це його шифер. ОСОБА_17 даного обвинуваченого знав, так як вони раніше разом працювали. Свідок приїхав в сел. Павлиш, але яка назва вулиці не пам`ятає, і пояснив, що будинок розташований з правої сторони по вулиці з напрямком руху з сел. Онуфріївка в сел. Павлиш та побачив, що за забором біля двору лежить стопка шиферу в кількості 18 штук. Крім ОСОБА_20 присутні були ще двоє чоловіків, але хто саме йому не відомо, хоча під час судового засідання свідок упізнав інших двох чоловіків вказавши на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Обвинувачені на той час пояснили йому, що це шифер їх, давно лежить, хотіли перекрити дах, але так і не перекрили. Свідок подивився і погодився купити шифер. Вони його завантажили, свідок розрахувався давши 700 гривень та поїхав. Вказаний шифер свідок привіз до себе додому в селище Онуфріївка, а через деякий час продав його в м. Кременчук. А вже пізніше стало відомо про те, що цей шифер украли, про що свідка повідомили у райвідділі працівники міліції.

Незважаючи на те, що обвинувачені вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні не визнали, їх вина підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , а також документами по справі дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 листопада 2014 року, відповідно до якого 6 листопада 2014 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_21 та ОСОБА_15 на вул.Червонопартизанська в сел. Павлиш відкрито заволоділи належними йому коштами в сумі 800 гривень /а.с. 86/;
- протоколом огляду місця події від 10 листопада 2014 року, а саме ділянка місцевості де було вчинено напад на ОСОБА_11 /а.с. 90/;
- висновком судово-медичної експертизи № 245 від 12.11.2014 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садин на пальцях рук, характерних для падіння з висоти власного зросту на тупі предмети гравій /а.с.98/;
- випискою з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_11 , яка підтверджує покази потерпілого про те, що 06.11.2014 року він знімав кошти з карткового рахунку й у нього були кошти в сумі, яку він вказує, що в нього украли /а.с. 100/;
- протоколом слідчого експерименту від 13 листопада 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого останній повідомив та показав на місцевості обставини вчинення відносно нього злочину ОСОБА_4 /а.с. 101/;
- протоколом одночасного допиту підозрюваного та потерпілого, в ході яких частково підтверджено обвинувачення, зокрема обвинувачені не заперечують факт нанесення удару потерпілому та відкрите заволодіння належними йому грошовими коштами 6 листопада 2014 року /а.с. 148- 153/;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 8 лютого 2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 повідомляє, що в період часу з початку жовтня 2014 року й по теперішній час невідомі особи шляхом демонтажу з території його домоволодіння АДРЕСА_4 викрали 60 штук шифера /а.с. 173/;
- протоколом огляду місця події від 8 лютого 2014 року, а саме домоволодіння АДРЕСА_4 , згідно якого в ході огляду встановлено відсутність шиферу на даху будинку /а.с. 179-182/;
- висновком експерта з оцінки майна від 19 березня 2015 року, відповідно до якого лист 6-хвильового шиферу виготовленого згідно ДСТУ 30340-951, розмірами 1,125х1,75 метрів, придбаного в 1998 році, бувшого у використанні 20 гривень /а.с. 205/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 квітня 2015 року, в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_6 розповідає про обставини вчинення кримінального правопорушення /а.с. 142-145/;
- протоколом одночасного допиту обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 27 квітня 2015 року /а.с. 238-240/;
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає встановленою та доведеною вину обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились у повторному відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та повторному таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 та відповідно за ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що виразились у повторному таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд не бере до уваги покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про те, що вони крадіжки шифера з домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 не вчиняли, оскільки вони під час судового розгляду спростовуються показами потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_17 та матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні. Так, потерпілий ОСОБА_12 стверджує, що ОСОБА_7 повідомила його про те, що крадіжку шиферу з його домоволодіння вчинили обвинувачені, оскільки вона бачила їх там. Крім того, обвинувачені до нього неодноразово звертались та обіцяли відшкодувати збитки, якщо потерпілий забере заяву про вчинене кримінальне правопорушення.
Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що вони з засудженим ОСОБА_15 не мали наміру відкрито за попередньою змовою викрадати майно у потерпілого, а хотіли лише взяти в нього кошти, які він не віддав таксисту за проїзд, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_11 .
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується задовільно, раніше судимий.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк передбачений санкцією інкримінованої статті, яке є необхідним та достатнім.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинуваченим ОСОБА_6 вчинено закінчений умисний злочин середньої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується задовільно, що підтверджується характеристикою, одружений, не працює, працездатний, раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку.
Після надходження обвинувального акту до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області для розгляду обвинуваченим було зареєстровано шлюб з гр. ОСОБА_22 . Прізвище обвинуваченого ОСОБА_20 після державної реєстрації шлюбу було змінено на « ОСОБА_14 » (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 24.10.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, що підтверджується характеристикою, не одружений, не працюючий, раніше судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк передбачений санкцією інкримінованої статті, яке є необхідним та достатнім.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов на суму 18360 гривень, з яких 15360 гривень матеріальна шкода, та 3000 грн. моральна шкода.

Згідно вимогам ЦК України: ч. 1 ст. 1166 - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте потерпілим не надано належних доказів завданої обвинуваченими матеріальної шкоди, тому цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з висновку експерта з оцінки майна від 19 березня 2015 року.

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Тому розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння відповідачів, ступеня їх вини, розміру майнової шкоди завданої потерпілому та вважає за доцільне стягнути в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду 450 гривень.

Цивільний позов у справі також був заявлений потерпілим ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_4 на суму 2400 грн. на відшкодування обвинуваченим завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної та моральної шкоди. В ході розгляду кримінального провадження потерпілий від заявленого цивільного позову відмовився, претензій до обвинуваченого не має. На суворій мірі покарання не наполягав .
Судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому наступні покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік та 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки та 2 місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 2 місяці.
На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2013 року та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 3 (три) місяці.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 9 березня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 9 березня 2015 року і до дня набрання даним вироком законної сили.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покаранням призначеним за даним вироком більш суворим покаранням призначеного за вироком Онуфріївського районного суду від 15 жовтня 2015 року остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, зарахувавши ОСОБА_5 в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком, за правилами передбаченими ст.72 КК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 2 квітня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 2 квітня 2015 року і до дня набрання даним вироком законної сили.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2014 року та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 20 травня 2016 року.
Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 360 гривень компенсації за заподіяну матеріальну шкоду та 450 гривень, компенсацію за заподіяну моральну шкоду, а всього 810 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1