Справа № 428/2312/16-к
Провадження № 11-сс/782/72/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря : ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.02.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336 від 08.07.2015 року відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Луганській області майора юстиції ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

В обгрунтовання якого посилається на те, що у березні - квітні 2014 року у м.Луганську нелегітимними представниками окремих районів Луганської області, які назвали себе «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), створене стійке ієрархічне об`єднання, яке відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» має ознаки терористичної організації.
Організація є стійкою, мас чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також має розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно, з єдиним планом спільних злочинних дій.
Реалізуючі свої злочинні наміри, нелегітимними представниками окремих районів Луганської області, які назвали себе «ЛНР», в порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР організовано та проведено т.зв. референдум з питанням «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Луганської Народної Республіки?», за результатами якого оголошено створення незаконного псевдо державного утворення «Луганська Народна Республіка».
02 листопада 2014 року представники «ЛНР» в м. Луганську та підконтрольній їй частині Луганської області, всупереч вимогам діючого законодавства України, провели вибори т.зв. «Голови ЛНР» та «депутатів Народної Ради ЛНР», за результатами яких обрані «Голова ЛНР» ОСОБА_9 та депутати до складу «Народної Ради ЛНР». які приступили до виконання повноважень 4 та 17 листопада 2014 року відповідно.
25 листопада 2014 року самопроголошеним «Головою ЛНР» ОСОБА_9 виданий указ №51/1/01/11/14 від 25.11.2014. згідно якого створена структура виконавчих органів влади «ЛНР». до складу яких, відповідно до «Закону ЛНР Про систему виконавчих органів державної влади Луганської Народної Республіки», крім «Голови ЛНР» увійшли «Рада міністрів ЛНР» та інші органи виконавчої влади (міністерства, комітети, служби, агентства, інспекції, інші).
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем нелегітимних представників окремих районів Луганської області, які назвали себе «ЛНР». які Постановою Верховної Ряди України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015 та Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно Постанові Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014. припинили свою діяльність на вказаних територіях та були переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
Згідно вищевказаному наказу, Міністерство надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих Луганської Народної Республіки є виконавчим органом державної влади Луганської Народної Республіки.
У вересні 2015 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, у громадянина України ОСОБА_7 , який був обізнаний про незаконність вищезазначених дій представників органів влади самопроголошеної «ЛНР», виник злочинний умисел направлений на сприяння діяльності терористичній організації «ЛНР» шляхом участі в діяльності політичного блоку «ЛНР».
Реалізуючі вказаний умисел, ОСОБА_7 на території м. Луганська, діючи за попередньою змовою разом з іншими особами, ініціював та надав згоду на призначення його в «Міністерство надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР» на посаду начальника «аварійно-рятувального загону МНС та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР».
У вересні 2015 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, . ОСОБА_7 призначений на посаду начальника «аварійно-рятувального загону МНС та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР», після чого приступив до виконання обов`язків посадової особи незаконно утвореного органу влади «ЛНР». який діє на користь терористичної організації «ЛНР».
Відносно вказаної особи 02 лютого 2016 року винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:
-протоколом огляду відео з мережі Інтернет від 15.10.2015, згідно якому на відео зафіксовано, що ОСОБА_7 виступає як начальник «аварійно-рятувального загону МНС та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР» та виконує функції представника органу виконавчої влади самопроголошеної незалежної держави, тим самим сприяє діяльності терористичної організації ЛНР;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.08.2015 року.
Разом з тим, вручити ОСОБА_7 у встановленому КПК України порядку повідомлення про підозру не виявилося можливим, оскільки останній з метою переховування від слідства та суду знаходиться на тимчасово окупованій території України та встановити його точне місце мешкання наданий час не виявилося можливим.
02 лютого 2016 року слідчим відділом УСБУ в Луганській області винесено погоджене з прокурором клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, слідчий просить винести ухвалу про затримання підозрюваного з метою його приводу до Сєвєродонецького міського суду Луганської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.02.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, винесеного у кримінальному провадженні № 0000336 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обгрунтовання прийняття рішення слідчий суддя посилається на те, що надані стороною кримінального провадження докази не містять обставин, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також не містять доказів переховування особи від органів досудового розслідування чи суду.
На дану ухвалу заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу, винести нову ухвалу про задоволення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336 від 08.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України відносно ОСОБА_7 . Вказав, що суд мотивував тим, що надані стороною кримінального провадження докази не містять обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, а також не містять доказів переховування особи від органів досудового розслідування чи суду.
Вважає, що слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_11 невірно застосовані норми кримінального процесуального законодавства під час розгляду клопотання слідчого про затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, підозрюваний, будучи громадянином України, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, здійснює свою діяльність від імені терористичної організації «ЛНР», тобто сприяє діяльності терористичної організації, тим самим вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України
Також посилається на те, що підозрюваного 02.02.2016 року оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що останній, перебуваючи на тимчасово окупованій території, переховується від органів слідства. В даному випадку, під ухиленням вважаються будь-які умисні дії, вчинені підозрюваним з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. А тому припущення суду про необізнаність підозрюваного про наявність даного кримінального провадження не може бути самостійною підставою для виключення факту переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Тим самим встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, чим змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на його розшук та затримання, переховується від органу досудового розслідування, та обіймаючи посаду «начальника аварійно-рятувального загону Міністерства МНС ЛНР», продовжує кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чим вчиняє дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Зазначені обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного.
З огляду на це, посилання суду на необґрунтованість підозри (на думку слідчого судді) не може служити підставою для відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, в порушення п.4 ч.1 ст.190 КПК України, слідчим суддею не надано висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу.
На підставі вищевказаного, просить ухвалу скасувати, винести нову ухвалу про задоволення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000336 від 08.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України стосовно ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи прокурора, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, вислухавши думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового розгляду та кримінального провадження досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України рішення слідчого судді повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття статусу підозрюваного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як зазначено у пункті четвертому частини другої ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Із матеріалів судового провадження вбачаться, що під час судового розгляду клопотання слідчого відносно ОСОБА_7 продозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було розглянуто у відсутності захисника. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.258-3 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 згідно зі ст.12 цього Кодексу, відноситься до особливо тяжких злочинів, тому участь захисника забезпечується з моменту набуття статусу підозрюваного.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, щодо безпідставності відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
З клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у вересні 2015 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, який був обізнаний про незаконність дій представників органів влади самопроголошеної «ЛНР», виник злочинний умисел направлений на сприяння діяльності терористичній організації «ЛНР» шляхом участі в діяльності політичного блоку «ЛНР».
Реалізуючі вказаний умисел, ОСОБА_7 на території м. Луганська, діючи за попередньою змовою разом з іншими особами, ініціював та надав згоду на призначення його в «Міністерство надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР» на посаду начальника «аварійно-рятувального загону МНС та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР».
У вересні 2015 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 був призначений на посаду начальника «аварійно-рятувального загону МНС та ліквідації наслідків стихійних лих ЛНР», після чого приступив до виконання обов`язків посадової особи незаконно утвореного органу влади «ЛНР», який діє на користь терористичної організації «ЛНР».
Відповідно до ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 24 лютого 2016 року органами досудового розслідування до слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області було направлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Одночасно до суду було направлено клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Частина 4 статті 189 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно розглядав питання про наявність чи відсутність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України. Вказане питання повинно вирішуватися при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, що передбачено п.1 ч.1 ст.194 КПК України.
Колегія суддів між тим, вбачає наявність обставин, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, про що свідчать матеріали судового розгляду клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_7 , а саме: витяг з ЄРДР від 08.07.2015р. про розпочате кримінальне провадження №0000336 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України (а.с.3-4), протокол допиту свідка від 03.08.2015 року (а.с. 6-9), протокол огляду від 15.10.2015р. відео-файлу з мережі «Інтернет» (а.с.10), в якому зафіксовано виступ ОСОБА_7 в якості керівника аварійно - рятувального підрозділу МНС ЛНР та повідомлення про підозру від 02.02.2015р. ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України (а.с. 3-5), витяг з ЄРДР що до внесення постанови про розшук підозрюваного, а також досліджені під час апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження досудового розслідування №0000336.
Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваній ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування.
Вказані підстави підтверджуються діяльністю ОСОБА_7 який обіймає посаду керівника аварійно-рятувального підрозділу МНС ЛНР та перебуває на тимчасово неконтрольованій території, в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що суперечить законодавству України.
При цьому, колегія суддів враховує рішення, які прийняті законодавчою та виконавчої владою щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, які пов`язані саме з незаконною діяльністю "ЛНР", та на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , одержавши відомості про звернення слідчого до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу та до початку його розгляду, вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України, зокрема знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими наведені підстави у клопотанні слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу для його задоволення.
Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.189, 190, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргузаступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.02.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000336 від 08.07.2015 року відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Луганській області майора юстиції ОСОБА_8 погоджене з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 та надати дозвіл на затримання підозрюваногоОСОБА_7 , 1975 року народження, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000336 від 08.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
У разі затримання підозрюваногоОСОБА_7 повідомити про це процесуального керівника ОСОБА_5 за телефонами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ :
_______________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3