АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про визначення підсудності для розгляду клопотання про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та розгляд клопотання про зарахування строку по суті,
за участю сторін кримінального провадження:
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Захисних ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду міста Києва з клопотанням про визначення підсудності для розгляду клопотання про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та розгляду клопотання про зарахування строку по суті, щодо засудженого вироком Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року ОСОБА_6 за п. п. 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
У своєму клопотанні заявник просить визначити підсудність розгляду клопотання про зарахування строку відбування ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення в період з 13 грудня 2011 року по 13 квітня 2013 року, а також з 10 жовтня 2015 року по момент розгляду даного клопотання та після визначення підсудності направити клопотання до відповідного суду для вирішення питання по суті
Водночас, у цьому ж клопотанні захисник просить відповідно до вимог п. ґ) ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_6 строк його перебування в установах попереднього ув`язнення в період 13 грудня 2011 року по 13 квітня 2013 року, а також з 10 жовтня 2015 року по момент розгляду даного клопотання у строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 02.06.2011 року.
При цьому захисник посилається на те, що він та засуджений ОСОБА_6 неодноразово зверталися до різних судів про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання і ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року ОСОБА_6 зараховано до строку покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання до моменту прийняття рішення у справі Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а перебування ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення з 13.12.2011 до 13.04.2013 та у період з 10.10.2015 по теперішній час зараховано не було, що на думку захисника, не відповідає вимогам абзацу 5 частини 5 статті 72 КК України.
Також у клопотанні захисника зазначено, що вирок відносно ОСОБА_6 був ухвалений Апеляційним судом м. Києва і наразі засуджений перебуває у Київському СІЗО в межах юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, до якого направлено заяву про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, тому існує необхідність вирішення питання про визначення підсудності в межах юрисдикції Апеляційного суду м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону питання про зарахування до покарання, призначеного особі вироком суду, який набрав чинності, строку попереднього ув`язнення має вирішуватись у порядку, передбаченому статтями 537, 539 КПК України.
З клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та з доданих до нього матеріалів убачається, що захисник звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про зарахування до строку покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду м. Києва, попереднього ув`язнення, яке ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року було повернуто особі, яка його подала.
Згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року вказане клопотання захисника не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва та відповідно до вимог п 2 ч. 2 ст. 539 КПК України має вирішуватись місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Отже, питання щодо можливості розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 про зарахування ОСОБА_6 до строку покарання попереднього ув`язнення у Шевченківському районному суді м. Києва було вирішено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, яка набула чинності, тому повторно вирішувати це питання апеляційний суд не може.
При цьому колегія суддів зауважує, що направлення до Шевченківського районного суду м. Києва заяви захисника про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду щодо ОСОБА_6 ніяким чином не впливає на розгляд клопотання про зарахування до строку покарання, призначеного цим вироком, попереднього ув`язнення.
З підстав, наведених в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року щодо визначення суду, який за законом щодо територіальної юрисдикції уповноважений розглядати питання, порушене у частині клопотання захисника ОСОБА_5 про зарахування, власне, до строку покарання ОСОБА_6 попереднього ув`язнення, та з урахуванням змін до законодавства, внаслідок яких апеляційний суд перестав бути судом першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості розглянути клопотання у даній частині по суті.
З клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та з доданих до нього матеріалів також убачається, що 09 березня 2016 року захисник ОСОБА_5 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області (за місцем відбування ОСОБА_6 покарання у Біленьківській ВК № 99 УДПтС України в Запорізькій області) з клопотанням про перерахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України.
Ухвалою від 06 квітня 2016 року Запорізький районний суд Запорізької області клопотання ОСОБА_5 задовольнив частково та зарахував ОСОБА_6 до строку покарання, призначеного вироком Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року, час попереднього ув`язнення з 04 грудня 2007 року по 13 грудня 2011 року.
Отже, питання щодо зарахування до строку покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року, строку попереднього ув`язнення на підставі ст. 73 КК України було вирішено судом за місцем відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі.
У клопотанні до Апеляційного суду м. Києва захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, щодо періодів, які, на його думку, підлягали перерахуванню на підставі ст. 72 КК України, наводить доводи, які свідчать про його незгоду з судовим рішенням, ухваленим судом за місцем відбування покарання ОСОБА_6 .
Отже, в цій частині клопотання захисника є по суті апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, проте чинним кримінальним процесуальним законом Апеляційний суд м. Києва не уповноважений на перегляд в апеляційному порядку судового рішення, ухваленого районним судом в межах юрисдикції Апеляційного суду Запорізької області, тому і з таких підстав клопотання захисника не може бути задоволено.

Керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про визначення підсудності для розгляду клопотання про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та розгляд клопотання про зарахування строку по суті залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11п/796/365/2016
Доповідач: ОСОБА_1