АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2191/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №639/5247/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.71 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою, суд задовольнив подання начальника Харківської установи виконання покарань (№27) про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі на ухвалу засуджений просить ухвалу скасувати, застосувати до нього вимоги ч.5 ст.72, ст.82 КК України, зазначає, що, на його думку, судове рішення є незаконним, оскільки суд вирішуючи питання застосування покарання за наявності кількох вироків, не зарахував йому у строк покарання час попереднього ув`язнення за вироками та час знаходження у слідчому ізоляторі по теперішній час.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених підстав, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, адміністрація Харківської установи виконання покарань (№27), де ОСОБА_7 відбуває покарання позбавлення волі, звернулась до суду з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із матеріалів провадження убачається, що:

-вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року, із змінами внесеними вироком апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі;

-вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.121 КК України до шести років позбавлення волі;

-вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року, та остаточно призначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

При ухваленні останнього за часом вироку, не було враховані вироки апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року та Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року.

Вирішуючи питання, про застосування покарання за наявності кількох вироків, суд першої інстанції, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироками апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2014 року та Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року, та остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді шести років одного місяця позбавлення волі.

Такий висновок суду відповідає положенням кримінального закону, відповідно до яких питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Отже, висновок суду першої інстанції відповідає вимогам цього закону.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про зарахування у строк покарання часу попереднього ув`язнення за вироками та застосування вимог ст.82 КК України, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки ані засуджений, ані адміністрація не зверталися до суду з такими клопотаннями та вони не були предметом розгляду суду першої інстанції, що не позбавляє їх права звернутися з такими клопотаннями до місцевого суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: