Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3047/16-к
Провадження № 1-КС/711/879/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ КРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні № 0000032 від 16.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесеним в кримінальному провадженні № 0000032 від 16.02.2016 року, за фактом розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем службовими особами Державного підприємства «Уманське лісове господарство» та перевищення службових повноважень службовими особами ДП «Уманське лісове господарство», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України про накладення арешту на майно, а саме на 6/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим слідством встановлено, що в ході проведення ДФІ в Черкаській області ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Уманське лісове господарство» за період часу з 01.07.2011 року по 30.06.2015 року виявлено порушення при списанні, ліквідації, відчуженні та достовірності господарських операцій в бухгалтерському обліку, а саме встановлено факт приватизації шести житлових будинків та однієї трикімнатної квартири загальною вартістю 801,3 тис. грн.

Вказане майно підприємства приватизовано протягом грудня 2011-липня 2014 років у порушення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», ч.ч. 5,7 ст. 75 Господарського кодексу України та п. 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 №1314 за відсутності органу уповноваженого управляти державним майном Державного агентства лісових ресурсів України.

У подальшому, службовими особами ДП «Уманське лісове господарство» без погодження і лише на підставі листа Міністерства фінансів України №31-34000-20-10/15050 від 24.07.2007 року, який лише роз`яснює порядок списання основних засобів з балансу підприємства, службовими особами проведено списання приватизованого майна, як основних засобів, чим підприємству завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Вказані житлові будинки та квартира передані для користування на праві приватної власності наступним особам: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_10 ( АДРЕСА_6 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_11 ( АДРЕСА_7 ).

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що службові особи ДП «Уманське лісове господарство», розтратили шляхом зловживання своїм службовим становищем, майно, що перебувало у власності державного підприємства, а саме 6 житлових будинків та 1 трикімнатну квартиру загальною вартістю 801,3тис. грн., чим спричинили інтересам держави збитки в особливо великих розмірах.

Разом з тим, установлено, що службові особи ДП «Уманське лісове господарство», в особі керівника даного підприємства ОСОБА_10 , який відповідно до постанови КМУ № 976 від 10.09.2009 являється посадовою особою правоохоронного органу, що входить до складу Держлісохорони, перевищуючи свої службові повноваження, в період часу з 01.01.2012 по 01.08.2012 в порушення вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань державних закупівель» без проведення тендерної процедури здійснили закупівлю паливно-мастильних матеріалів та послуг з постачання електричної енергії на загальну суму 4544943,63грн., що спричинило тяжкі наслідки.

Працівники ДП «Уманське лісове господарство» від надання будь-яких пояснень по даному факту відмовились на підставі ст. 63 Конституції України.

Разом з тим, вищевказаною перевіркою було виявлено і інші порушення фінансово-господарської діяльності ДП «Уманське лісове господарство».

Допитаний в якості свідка головний державний фінансовий інспектор ДФІ в Черкаській області показав, що вищевказана перевірка була плановою та проведеною на виконання п.2.11 плану контролю ревізійної роботи ДФІ України на 3 квартал 2015 року. Вказаним планом було проведено перевірку лише в частині передбаченій планом, що не охоплювало перевірку інших питань фінансово-господарської діяльності.

Вказує що є достатні підстави вважати, що вищевказана квартира та житлові будинки набуті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому вони є предметом злочину, який був відчужений останніми з метою приховання своїх злочинних дій.

Підтвердженням перебування вказаної частини житлового будинку на праві приватної власності у ОСОБА_5 є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

А тому, з метою попередження подальшого відчуження майна, здобутого злочинним шляхом, та яке є предметом вчиненого кримінального правопорушення, просить накласти арешт на частку житлового будинку - АДРЕСА_8 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_12 не викликалася, оскільки органом досудового розслідування доведена вказана необхідність для забезпечення реалізації арешту майна.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

СВ прокуратури Черкаської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 16.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України.
В ході досудового розвідування встановлено, що службові особи ДП «Уманське лісове господарство», розтратили шляхом зловживання своїм службовим становищем, майно, що перебувало у власності державного підприємства, а саме 6 житлових будинків та 1 трикімнатну квартиру загальною вартістю 801,3тис. грн., чим спричинили інтересам держави збитки в особливо великих розмірах. Вказані житлові будинки та квартира передані для користування на праві приватної власності наступним особам: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ); ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ); ОСОБА_10 ( АДРЕСА_6 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_11 ( АДРЕСА_7 ).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 6/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 К України).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на 6/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 170 - 172 КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні № 0000032 від 16.02.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на 6/25 житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Дві копії ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом 5 днів з моменту її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1