Справа № 178/206/16-к
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2016 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Кринички кримінальне провадження № 0000511 від 01 листопада 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Ляхи Меленківського району Володимирської області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, не заміжньої, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 135 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 30 жовтня 2015 року о 13 год., будучи на 39 тижні вагітності, не ставши у встановленому порядку на облік в Аульську ЛА ЗПСМ, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшла пішки від вул. Островського в напрямку вул. Дніпрової, 8 смт.Аули Криничанського району. У цей час, ОСОБА_3 , проходячи через кладовище в АДРЕСА_3 відчула настання пологів та вирішила самостійно народитини дитину. Обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись поблизу могил ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за відсутності сторонніх осіб під час фізіологічних пологів народила дитину жіночої статті, вагою 2,080 кг, зростом 45 см, яка подавала ознаки життя згідно свідоцтва про народження від 19 листопада 2015 року, виданого Аульською седищною радою зареєстрована як ОСОБА_8 . Після народження дитини ОСОБА_3 , яка розуміла значення своїх дій та могла керувати ними, і, таким чином, не перебувала в обумовленому пологами стані, всупереч вимогам ч.2 ст. 150 СК України, згідно яких на матір покладено обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини, виражаючи явну неповагу до права людини на життя з моменту народження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності і той факт, що немовля перебуває у небезпечному для життя стані, позбавлене можливості вжити заходів до самозбереження, не надала необхідної допомоги новонародженій дитині за наявності можливості надати таку допомогу та залишила новонароджену дитину на відкритому повітрі при низькій температурі зовнішнього середовища і не вжила будь-яких заходів до збереження життя новонародженої дитини. Далі ОСОБА_3 зайшла до приміщення будинку ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_1 і не повідомила про пологи та народження дитини. ОСОБА_9 , побачивши відсутність ознак вагітності у ОСОБА_3 , запитав про народження дитини, та не отримавши відповідь направився на територію кладовища, де біля могили подружжя ОСОБА_10 , знайшов народжену ОСОБА_3 дівчинку, після чого обвинувачена разом з донькою були доставлені автомобілем швидкої допомоги до пологового відділення КЗ „Дніпродзержинської міської лікарні № 9 ДОР.

За даним фактом слідчим СВ Криничанського РВ розпочато кримінальне провадження № 0000511 від 01 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 135 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала і суду показала, що, дійсно, 30 жовтня 2015 року, будучи вагітною, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кладовищі відчула настання пологів, і вирішила народити дитину самостійно у спосіб та за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 суду показав, що, обвинувачена ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей через зловживання алкогольними напоями; родина ОСОБА_3 знаходиться на обліку як не благополучна.

Винуватість обвинуваченої також підтверджується: протоколом огляду від 26 листопада 2015 року місця події, а саме кладовища в смт.Аули Криничанського району (а.с.15-22); обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні КЗ «Дніпродзержинської міської лікарні № 9» ДОР» (а.с.44); постановою від 11 грудня 2015 року про визнання відеозапису допиту ОСОБА_3 , який перенесений на DVD диск речовим доказом (а.с.78); висновком судово-психіатричного експерта № 268 від 15 грудня 2015 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 психічними захворюваннями не страждає (а.с.82-85).

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, вчинене матір`ю стосовно новонародженої дитини, якщо матір не перебувала в обумовленому пологами стані.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої. Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачена з початку досудового розслідування та в ході судового розгляду давала зізнавальні покази, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і, вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, але із максимальним іспитовим строком. Таке покарання буде достатнім для досягнення мети покарання і буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 135 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття покарання, призначивши іспитовий строк терміном 3 роки. У відповідності до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - відеозапис допиту ОСОБА_3 , який перенесений на DVD диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000511.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1