А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Суд повернув клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_6 з підстав встановлених в ході підготовчого судового засідання невідповідностей клопотання вимогам КПК України. Зокрема, прокурором в порушення вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, не вказано адресні дані його законного представника та захисника, клопотання не містить чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема відсутній перелік ювелірних прикрас, що були викрадені у потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , не зазначена їх подальша доля. Разом з тим, в клопотанні відсутня інформація про перебування малолітнього ОСОБА_6 в розшуку по іншому кримінальному провадженню, та не вказано чи виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно співучасника ОСОБА_9 , відомості щодо цього відсутні і в реєстрі досудового розслідування. Окрім того зазначив, що суд неодноразово застосовував заходи для забезпечення участі у судовому засіданні малолітнього та його законного представника, однак тривалий час у судове засідання провохоронні органи не спроможні були їх доставити.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що зазначені в ухвалі доводи суду не можуть бути підставою для повернення клопотання прокурору, оскільки питання щодо відповідності кваліфікації дій обвинувачених встановленим фактичним обставинам кримінального правопорушення та питання щодо доведеності їх вини не є предметом вирішення під час підготовчого судового засідання у відповідності до вимог ст.ст. 314-316 КПК України, та має на меті процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Натомість ці питання належить досліджувати та вирішувати в ході судового слідства у відповідності до положень ст. 23 КПК України, та у випадку, передбаченому ст.ст. 368, 374 КПК України. Посилається на те, що в порушення вимог ст.ст. 500, 501 КПК України суд першої інстанції вийшов за межі питань, які досліджуються в ході проведення підготовчого судового засідання зазначивши в ухвалі підставами для повернення клопотання прокурору нечіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, а також відсутність відомостей про виділення в окреме провадження матеріалів щодо вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_9 . Також є безпідставним посилання суду на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про перебування малолітнього ОСОБА_6 у розшуку, так як ці обставини виникли після скерування клопотання прокурора до суду. Підставою для повернення клопотання не можуть бути і твердження суду про відсутність адресних даних законного представника малолітнього ОСОБА_6 , оскільки такі відомості містяться в доданих до клопотання характеризуючих та інших документах відносно ОСОБА_6 . Крім того, вказує на те, що судом не визначено в ухвалі розумний строк для усунення виявлених недоліків. З огляду на вказане, вважає, що подане клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_6 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 109, 291 КПК України, тому є підстави передбачені ч.1 ст. 409 КПК України для скасування судового рішення, а встановлені порушення кримінального процесуального закону є істотними і відповідно зі ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності регламентовано статтями 498-501 КПК України.
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру повинно відповідати вимогам ст. 291 КПК України, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати ( ст. 292 КПК).
Суд першої інстанції з урахуванням наведених положень закону, правильно повернув клопотання, як таке, що не відповідає вимогам КПК України.
Убачається, що клопотання складено не у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, у ньому не містяться анкетні дані ( місце народження, місце проживання, громадянство) малолітньої особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, немає повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення: час вчинення, які саме дії вчинив малолітній, які саме предмети та їх вартість викрадені, не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення за кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України. З огляду на те, що у клопотанні вказано, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у реєстрі до клопотання немає жодної інформації щодо розслідування кримінального провадження відносно цієї особи та прийнятого по ній процесуального рішення.
Також у матеріалах судового провадження не містяться відомості, що характеризують малолітнього ОСОБА_6 , а також немає відомостей, які саме особи визнані законним представником малолітнього, їх анкетні дані, місце проживання. Тому посилання прокурора на наявність відомостей, доданих до клопотання, які характеризують ОСОБА_6 , не відповідає дійсності.
Також не грунтується на законі твердження апелянта, що суд в ухвалі зобов`язаний був зазначити розумний строк її виконання. Зазначення такої вказівки нормами КПК України не передбачено.
Отже, доводи прокурора про безпідставність повернення клопотання є необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення .
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2016, якою клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_6 повернуто прокурору- залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: