Кримінальне провадження № 1-кп/760/509/16
Справа 760/7212/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про повернення обвинувального акту
18 серпня2016 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

а також:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001076 від 24 жовтня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва з Апеляційного суду м. Києва надійшли обвинувальні акти від 07 квітня 2014 року з додатками та матеріалами відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Прокурор вважає за необхідне можливе повернути обвинувальні акти оскільки вони не відповідають вимогам закону. Інші учасники прокурора підтримали.
Вислухавши доводи учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

В даних обвинувальних актах слідчий викладає обставини кримінального правопорушення, які прокурор, що затверджував даний акт вважає встановленими.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах обставин, які прокурор вважає встановленими, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

На дану обставину, зокрема, звернув увагу в своїй ухвалі Апеляційний суд м. Києва від 04 березня 2016 року, вказавши, що обвинувальні акти щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки взагалі не містять формулювання обвинувачення відповідно до положень Закону.

Як зазначає далі в своїй ухвалі Апеляційний суд м. Києва, зі змісту обвинувальних актів у даному кримінальному провадженні вбачається, що вони містять дані про повідомлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру, фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, правову кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність, але обвинувальні акти не містять формулювання обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що, таким чином, прокурором у відповідності до вимог КПК України обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не висунуто.

Крім того, Апеляційний суд м. Києва зазначив також про відсутність даних щодо об`єднання обвинувальних актів.

Відповідно до підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Виходячи із зазначеного, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 55, 291, 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Два обвинувальні акти від 07 квітня 2014 року, два реєстри та матеріали у кримінальному провадженні № 0001076 від 24 жовтня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1