Провадження № 1-кп/742/197/16
Єдиний унікальний № 742/2959/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуках кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новий Поділ Ічнянського району Чернігівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
11 листопада 2015 року, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово проживала, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, та скориставшись тим, що власниці квартири ОСОБА_5 не було вдома, шляхом вільного доступу з серванту у одній з кімнат будинку таємно викрала належні ОСОБА_5 золотий ланцюжок (вагою 3,22 г. 583 проби) та золотий хрестик (вагою 1 г. 583 проби), загальна вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №С-235 від 16.09.2016 становить 3595,77 грн, якими розпорядилася на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала збитки потерпілій ОСОБА_5 на суму 3595,77 грн.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що 11.11.2015 року дійсно викрала з серванту ОСОБА_5 , у якої тимчасово проживала, золотий ланцюжок та золотий хрестик, які здала у ломбард, а отримані гроші використала на власні потреби.

Свою вину у скоєному ОСОБА_4 визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненні даного злочину, а також повністю визнала цивільний позов ОСОБА_5 , повідомивши, що вже частково відшкодувала їй завдані збитки.

Показання обвинуваченої відповідають всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення нею злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, що не є тяжким, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , та обставину, яка його обтяжує, а також особу самої обвинуваченої, яка раніше не судима (а.п.21), непрацююча, має позитивну характеристику за місцем проживання (а.п.22), її молодий вік (а.п.19), сімейний стан та стан здоров`я, зокрема те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.23), а також той факт, що на даний час ОСОБА_4 вже частково відшкодувала потерпілій заподіяні матеріальні збитки, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті інкримінованого їй злочину у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати характеру скоєного нею злочину та його суспільній небезпеці, тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_4 і запобігти вчиненню нею інших злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди розміром 1595,77 грн та моральної розміром 500 грн, а всього 2095,77 грн, який є повною мірою обґрунтованим та визнаним обвинуваченою, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заподіяну їй матеріальну шкоду розміром 1595 грн 77 коп. та моральну шкоду розміром 500 грн 00 коп., а всього 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн 77 коп.
Речовий доказ - квитанція №ДОН від 11.11.2015 року з ломбарду «Донкредит ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і компанія», що знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, залишити при них.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1