Справа № 161/4206/16-к
Провадження № 1-кп/161/272/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000951 від 02 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, учня 12-б класу КЗ "Луцька вечірня змінна школа Луцької міської ради", не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 27 лютого 2016 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в коридорі на сходинковій площадці восьмого поверху під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав із рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки "Нокія 6700", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 , вартістю 270 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного зв`язку "Лайфсел" № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, чим спричинив останньому майнову шкоду в сумі 270 грн.

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфіковані як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

29 березня 2016 року під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 , за участю його законного представника ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, примирився із потерпілим та вибачився перед ним, відшкодував завдані збитки та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_6 призначається покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Потерпілий, його законний представник, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечувала.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_4 , його законному представнику ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що примирився із потерпілим, відшкодував завдані збитки потерпілому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому, його законному представнику правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , за участю його законного представника ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів, які підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_4 та на підставі ст. 122 КПК України приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 29 березня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000951 від 02 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України між потерпілим ОСОБА_4 , за участю його законного представника ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки "Нокія 6700", ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-картка мобільного зв`язку "Лайфсел" № НОМЕР_3 - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1