УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 05 жовтня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 05 жовтня 2016 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ола, Магаданської обл., Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.
Досудовим розслідуванням встановлено, Органом досудового розслідування, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що ОСОБА_8 , стосовно якого 25.04.2016 року та 20.05.2016 до Корольовського районного суду м. Житомира направлено обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, однак на разі не засудженого за вказані кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове, умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Близько 03 години 03.10.2016 року ОСОБА_8 перебував поблизу під`їзду №3, будинку АДРЕСА_1 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, а саме: комору, що знаходиться в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей зазначеної комори та за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя, а саме стамески, застосовуючи фізичну силу, шляхом зриву металевої скоби навісного замка, відкрив вказані вхідні двері та таким чином незаконно проник до приміщення зазначеної комори.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні комори, що знаходиться в під`їзді №3 будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , оглянувши
В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 7932 грн.
03 жовтня 2016 року, по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження та розпочато досудове розслідування за ч. З ст. 185 КК України та затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України.
4.10.2016.1року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Посилається на те, що ухвала слідчого судді була є незаконною оскільки постановлена у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя в ухвалі не навів докази та не обґрунтував ризики зазначені у статті 177 КПК України , про те що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є надто надмірним, оскільки як пояснив підозрюваний він має місце реєстрації у АДРЕСА_2 , постійно проживає АДРЕСА_3 , від слідства і суду не переховувався, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики на які посилається сторона обвинувачення у вищевказаному клопотанні не доведені. Враховуючи зазначені обставини суд мав право обрати ОСОБА_8 на час досудового слідства запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а також вирішити питання про заставу.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. ОСОБА_8 не працює, не навчається, зі слів підозрюваного по місцю проживання з матір`ю має неприязні відносини та з нею не спілкується. Враховуючи те, що в суді перебувають інші обвинувальні акти по кримінальним провадженням щодо нього, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, то підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надмірним для його підзахисного оскільки, він має місце реєстрації та проживання, від слідства не переховувався, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення є передчасними та не можуть бути в даному випадку безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу , а також не впливають на правильність рішення слідчого судді.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання захисника на порушення слідчим суддею положень ч.3 ст. 183 КПК України.
Відповідно до зазначеної норми КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Крім випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України.
При цьому ч.4 ст. 183 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків, коли слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, як-то:
1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2)щодо злочину, який спричинив загибель людей;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні уже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Таким чином висновок слідчого судді щодо недоцільності визначення розміру
застави у зв`язку з важким фінансовим станом підозрюваного ОСОБА_8 є помилковим. Підстав для відмови у визначенні розміру застави для підозрюваного, враховуючи обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій підозрюваного колегія суддів не вбачає.
У зв`язку з наведеним на підставі ч.3 ст. 407 КПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартом строком на 60 днів з часу затримання з визначенням застави у розмірі відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України 20 мінімальних заробітних плат з встановленням визначених положеннями ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків у разі сплати останнім даної застави.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 05 жовтня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_10 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ола Магаданської області РФ, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з часу затримання з 03 жовтня 2016 року.
Встановити ОСОБА_8 розмір застави 20 мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 грн..
У разі внесення ОСОБА_8 застави, покласти на нього наступні обов`язки:
1)прибувати до органів досудового слідства, прокуратури або суду за кожною вимогою;
2)не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: