Справа № 333/4407/16-к
Провадження 1-кс/333/671/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2016 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має малолітніх дітей на утриманні, не має групи інвалідності, не є адвокатом чи депутатом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 06.02.2008 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 рік 6 місяців. На підставі ст.ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;
2) 05.12.2007 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців;
3) 02.06.2008 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України до вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2008 приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців. 18.08.2010 умовно-достроково звільнений, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день;
4) 09.11.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України до вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2008 приєднано та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
5) 21.11.2013 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців. На підставі ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (початок строку 15.10.2013);
6) 04.02.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворого за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2013 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (початок строку 15.10.2013);
7) 10.06.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
23.08.2016 року ОСОБА_4 письмово було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, що 22 червня 2016 року о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на Олександрівськом ринку по вулиці Північнокільцевій у м. Запоріжжі, запропонував ОСОБА_6 придбати у нього телевізор та холодильник загальною вартістю 1 300 грн., на що останній погодився, однак ОСОБА_4 повідомив, що необхідно направитись до будинку АДРЕСА_3 , де начебто він повинен передати вищезазначене майно.
Після чого, знаходячись біля вказаного будинку, потерпілий ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1 300 грн., отримавши які останній з метою реалізації свого злочинного умислу, зайшов в перший під`їзд вищезазначеного будинку, начебто за телевізором та холодильником, де через балконні двері другого поверху вийшов на вулицю та зник з місця скоєння злочину разом з грошовим коштами потерпілого.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду у розмірі 1 300 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
23.08.2016 року ОСОБА_4 письмово було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_4 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується показами потерпілого, показами свідка, проведеним пред`явленням для впізнання особи та іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, вважає слідчий, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого в рамках даного кримінального провадження, перешкоджатиме встановленню істини по справі.
Також, у ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки (не одружений), ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може без перешкод залишити своє місце проживання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив суд його задовольнити з викладених у клопотанні підстав, а також стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно наданих слідчим матеріалі та пояснень слідчого і підозрюваного у судовому засіданні під час розгляду зазначеного клопотання, судом встановлено, що підозрюваний затриманим не був, протокол затримання щодо підозрюваного не складався, але ОСОБА_4 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд з уповноваженою особою працівником міліції в приміщенні Комунарського ВП ДВП ГУНПУ в Запорізькій області о 10 год. 30 хв. 23.08.2016 р., тому відповідно ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою. Тому, на думку слідчого судді, саме вищезазначений час о 10 год. 30 хв. 23.08.2016 р. є моментом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 209 КПК України.
23.08.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у порядку ст.ст. 277, 278 КПК України, про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, на думку слідчого судді, підтверджується показами потерпілого, показами свідка, проведеним пред`явленням для впізнання особи та іншими матеріалами кримінального провадження.
Дослідивши вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років.
Крім того, у ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, не одружений, ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може без перешкод залишити своє місце проживання.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , раніше засуджений за злочин середньої тяжкості, перебуваючи на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 29 000 гривень.
З урахуванням вимог п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України ОСОБА_4 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 29 000 гривень.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО-10 м. Запоріжжя строком на два місяці (60 діб), починаючи з 10.30 годин 23.08.2016 р. по 10.30 годину 21.10.2016 р.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано ____________________
_________________ ОСОБА_4 .