Номер провадження: 11-кп/785/52/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

представника ПВК-51: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2015 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання в.о. начальника ПВК-51 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ..

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, однобічним і необ`єктивним.

Зокрема засуджений посилається на наявність підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України та для умовно-дострокового звільнення його від подальшого відбування покарання, а саме: щире каяття у вчинених злочинах, відбуття більш 3/4 строку призначеного покарання, наявність заохочень, позитивна характеристика.

За таких обставин ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього положення ст. 81 КК України, яка передбачає умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши ОСОБА_7 та представника ПВК-51, які підтримали апеляцію та клопотання про умовно-дострокове звільнення, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

На думку апеляційного суду ухвала оскаржена ухвала суду не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Між тим, з оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що, всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована і не вмотивована.

В оскарженій ухвалі суд зазначив, що ОСОБА_7 не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Викладені обставини суд першої інстанції зазначив як на обставини відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Між тим висновки суду не гуртуються на вимогах закону та досліджених доказах.

Згідно зі ст. 81 ч. 2, 3 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 01.06.2010 року Саратським районним судом Одеської області за ст. 115 ч. 1, 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 роки 6 місяців.

З подання представника колонії вбачається, що засуджений ОСОБА_7 на момент розгляду судом клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) про умовно - дострокове звільнення відбув більше 3/4 строку покарання, за весь період відбування покарання в установі ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 7 заохочень. В травні 2014 році за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці був переведений до дільниці соціальної реабілітації.

Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції посилання на те, що ОСОБА_7 не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та такими що суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах, досліджених в ході судового розгляду, а це, згідно з положеннями ст. 409 ч.1, 411 ч.1 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України, підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання це:

- доведення засудженим свого виправлення, що є оціночним поняттям,

- та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання, в залежності від ступеню тяжкості вчиненого злочину що є формальною підставою.

Оскільки ОСОБА_7 засуджений ст. 115 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 7 роки 6 місяців і на момент розгляду судом клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) про умовно - дострокове звільнення відбув більше 3/4 строку, формальна підстава для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання наявна.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, і вважає можливим задовольнити клопотання, оскільки ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання адміністрації Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ..

Відповідно до матеріалів справи, невідбута частина призначеного ОСОБА_7 покарання, на теперішній час складає 1 рік 5 місяців 12 днів.

Керуючись ст. 81, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси, від 25 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адміністрації Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Саратським районним судом Одеської області за ст. 115 ч. 1, 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 роки 6 місяців, - звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання, а саме на один рік п`ять місяців дванадцять днів.

З під варти ОСОБА_7 звільнити негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4