Провадження № 1-кс/344/3810/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності слідчого з ОВС СВ Прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст.209 КК України за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2016 року; зобов`язання слідчого з ОВС СВ Прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції О. Сепика внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за ч.3 ст.209 КК України за заявою ОСОБА_3 від 06 вересня 2016 року.

ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 прокурора, дослідивши зміст скарг, матеріали кримінального провадження №0000004 та надані докази, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Івано-Франківської області (прокурора в кримінальному провадженні №0000004) із заявою про скоєння кримінального правопорушення, в якій просив додатково внести відомості до ЄРДР щодо скоєння кримінального правопорушення суддею ОСОБА_6 за ч.3 ст.209 КК України (відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом).

Листом Прокуратури Івано-Франківської області № 17-1682-14 від 08 вересня 2016 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що його заяву долучено до матеріалів кримінального провадження №0000004 від 04.01.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (чинна до 04.06.2014), а також про те, що викладені ним у заяві факти будуть перевірені слідчим шляхом.

На думку ОСОБА_3 , не внісши зазначені ним в заяві від 06 вересня 2016 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

В той же час, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_3 від 06 вересня 2016 року та доданих до неї документів, а також з його пояснень в судовому засіданні, в даній заяві заявник не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення саме за ч.3 ст.209 КК України, зокрема, щодо відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом, не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Так, наданий ОСОБА_3 слідчому судді Вирок Галицького районного суду міста Льовова від 14 червня 2011 року у справі №1-9/11 сам по собі не може вважатися належним доказом відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом відповідною особою (суддею ОСОБА_6 ), оскільки фактично вказаний вирок винесено щодо громадянки ОСОБА_7 і саме її вказаним вироком визнано винною у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що станом на даний час в провадженні слідчого з ОВС СВ Прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції О. Сепика перебуває кримінальне провадження №0000004 від 04.01.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (чинна до 04.06.2014), внесене за заявою ОСОБА_3 , за змістом якої голова Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_8 отримав хабар в розмірі 400 тис. доларів США від керівника кредитної спілки «Християнська етика» ОСОБА_7 за сприяння у вирішенні питання не притягнення її до кримінальної відповідальності.

Станом на даний час у вищевказаному кримінальному провадженні триває досудове слідство.

Враховуючи вищевикладене, станом на даний час слідчий суддя вважає передчасною заяву ОСОБА_3 про додаткове внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ст. 209 КК України, оскільки відповідні достатні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення за даною ст. 209 КК України повинні бути встановлені саме в рамках кримінального провадження №0000004.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає обґрунтованим висновок органу досудового розслідування про відсутність на даний час підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а, відтак, не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 07 жовтня 2016 року об 09 год. 15 хв.