Справа № 615/908/16-к
У Х В А Л А
12.07.2016 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000332 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, що раніше не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч. 1 ст. 125 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 14 травня 2016 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Привокзальній в с. Привокзальне Валківського району Харківської області, а саме неподалік залізничної станції «Мерчик», маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, підійшов до ОСОБА_6 та вихопив з його рук отриману пенсію в розмірі 1 817 грн. 00 коп., після чого втік з місця скоєння злочину, тим самим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім того, цього ж дня, близько 11 години 45 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Привокзальній в с. Привокзальне Валківського району Харківської області, а саме біля зупинки громадського транспорту, маючи прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з метою втечі від останнього та уникнення кримінальної відповідальності за раніше вчинений злочин, після прохання ОСОБА_6 повернути йому викрадені гроші, наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи останнього. В результаті протиправних дій, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин лівої виличної ділянки обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, а також окремо за ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

Разом з обвинувальним актом, до суду надійшла угода про примирення укладена 24.06.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно змісту якої, ОСОБА_4 визнав винуватість за епізодом, який кваліфікований за ч. 1 ст. 186 КК України і погодився на запропоноване покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні потерпілий та особа, що зазначена в обвинувальному акті, як законний представник ОСОБА_7 , заявили про відмову від обвинувачення по епізоду, що кваліфікований, як дії передбачені ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому, зазначили, що угода про примирення стосовно дій, які кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, підлягає затвердженню.

Прокурор, обвинувачений та його захисник не заперечили проти такого вирішення справи.

Прокурор та захисник пояснили, що провадження у справі за ч. 1 ст. 125 КК України має бути закрите у зв`язку із відмовою від обвинувачення, а угода про примирення має бути затверджена вироком суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт та угоду про примирення, прийшов до висновку, що відмова від обвинувачення не може бути прийнята судом, а угода про примирення укладена 24.06.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 затверджена бути не може.

Відповідно до змісту обвинувального акту, законним представником потерпілого є ОСОБА_7 .

Такий крок органу досудового слідства обгрунтовується тим, що потерпілий має статус інваліда дитинства, внаслідок психічної хвороби.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона не є потерпілому, а ні опікуном, а ні близьким родичем, тому представляє інтереси потерпілого з власної доброї волі, через те, що на її думку ОСОБА_6 через свої розумові здібності не в повній мірі здатний захистити свої права. Як пояснила, ОСОБА_8 , близько десяти років ОСОБА_6 мешкає в її домоволодінні, а вона в свою чергу надає йому усіляку допомогу в житті.

Потерпілий не заперечив проти таких пояснень ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 59 КПК України, законний представник потерпілого залучається у випадку визнання особи, в установленому законом порядку, обмежено дієздатною чи недієздатною.

Згідно із ч. 2 цієї статті, питання участі законного представника потерпілого регулюється згідно з положенням ст. 44 КПК України.

Статтею 44 КПК України передбачено, що статусом законного представника можуть бути наділені опікуни чи піклувальники особи, а в разі їх відсутності представники органів опіки і піклування.

Вочевидь, визнаючи ОСОБА_7 законним представником потерпілого, орган досудового слідства керувався аналогією зазначених норм та виходив з міркувань захисту прав та інтересів потерпілого. Проте, за відсутності офіційного статусу опікуна, визнання ОСОБА_7 законним представником обґрунтованим назвати не можна.

Такі обставини, дають підстави вважати, що інтереси ОСОБА_6 має представляти орган опіки і піклування, тобто його представник.

Оскільки, орган опіки і піклування передбачений законом не залучений у справі в якості законного представника потерпілого, суд не може прийняти заяву останнього про відмову від обвинувачення.

З таких самих підстав не може бути й затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, як така, що не відповідає інтересам суспільства.

Оскільки, кримінальне провадження про спричинення тілесних ушкоджень та грабіж, надійшло до суду, як об`єднане, суд не може не вирішивши питання про виділення одного з кримінальних правопорушень в самостійне провадження, прийняти два різних, за процесуальною суттю, рішень про закриття кримінального провадження та обвинувальний вирок на підставі угоди.

Таким чином, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України підлягає розгляду по суті із залученням в якості законного представника потерпілого органу опіки та піклування.

Враховуючи, позицію прокурора, що наполягав на затвердженні угоди, яка передбачає фактичне звільнення ОСОБА_4 з-під варти, суд вважає за необхідне, змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, адже саме такий вид запобіжного заходу буде достатнім та адекватним для належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В прийнятті відмови ОСОБА_6 від обвинувачення по епізоду, що кваліфікований за ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.

В затвердженні угоди про примирення від 24.06.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відмовити.

На підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 125 КК України, призначити судовий розгляд в приміщенні Валківського районного суду Харківської області на 20 липня 2016 року на 13 годину 00 хвилин у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, захисника, потерпілого та представника органу опіки та піклування в особі Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області.

Роз`яснити потерпілому про його право заявити про відмову від обвинувачення на будь-якій стадії судового розгляду після виконання вимог ст. 44, 59 КПК України, в частині залучення належного законного представника.

Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його в залі суду, на особисте зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, тобто АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків, покладених судом ОСОБА_4 визначити тривалістю два місяці, тобто до 12 вересня 2016 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1