Справа № 761/8145/16-к
Провадження №1-кп/761/647/2016
В И Р О К
Іменем України
21 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0000496, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Микитівка Тростянецького району Сумської області, громадянин України, українець, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 без визначеного місця проживання, раніше судимий:

-26.02.2007 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 21.01.2009 на підставі закону про амністію;

-20.04.2010 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 28.12.2012 умовно-достроково;

-23.07.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою від 24.11.2015 звільнення від відбування покарання скасоване;

-22.12.2014 Солом`янським районним судом м. Києва за ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту, звільнився 19.02.2015 після відбуття покарання;

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив злочин проти чужої власності за таких обставин.

ОСОБА_5 15.01.2016 приблизно о 15.00 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована першому поверсі, помітив на балконі цієї ж квартири виготовлену з алюмінію драбину. У зв`язку з цим вирішив її викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне викрадення чужого майна, діючи таємно, з корисливих спонукань, обвинувачений взяв драбину, вартістю 380 грн., яка належала потерпілому ОСОБА_4 , після цього через балкон покинув приміщення квартири. Викраденим розпорядився на власний розсуд, здавши його на пункт прийому вторинної сировини.

Своїми діями обвинувачений завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму 380 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину визнав повністю, дав показання по суті справи, які відповідають обставинам, викладеним у даному вироку. Крім того пояснив, що потрапив до вищевказаної квартири у звичний для даних обставин спосіб, а саме через балкон. У вказаній квартирі проживає його товариш зі своїм братом. Оскільки товариша дома не було, він вирішив не чекати останнього, а побачивши на балконі алюмінієву драбину, прийняв рішення здати її на пункт прийому металобрухту. Свій намір він здійснив, драбину відніс на пункт прийому вторсировини, виручені гроші витратив на придбання алкоголю та закуски. Розкаявся, просив суворо не карати та взяти до уваги, що він став на шлях виправлення, працює за договором двірником.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, суд вважав за необхідне допитати потерпілого ОСОБА_4 , дослідити протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол впізнання, протокол слідчого експерименту, матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що у квартирі за вказаною адресою проживає разом із своїм братом. Останній пиячить, приводить у квартиру своїх друзів, які нерідко потрапляють до квартири через вікно на балконі. 15 січня 2016 року потерпілий виявив крадіжку розкладної драбини, яка була не новою. У зв`язку з цим звернувся з заявою до поліції. Шкода йому не компенсована. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягав.

Згідно з протоколом від 15.01.2016 від ОСОБА_4 прийнята заява про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Протоколом впізнання від 26.01.2016 зафіксовано, що працівник пункту прийому вторсировини ОСОБА_6 впізнав в обвинуваченому ОСОБА_5 чоловіка, який 15.01.2016 здавав йому металобрухт.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 23.02.2016 обвинувачений ОСОБА_5 продемонстрував послідовність дій під час вчинення злочину, яка відповідає іншим встановленим у справі обставинам.

Оцінка безпосередньо досліджених судом доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку приводить суд до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого правопорушення доведена.

Дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як повторне таємне викрадення чужого майна.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Попри зазначене, критичних висновків щодо своєї протиправної поведінки обвинувачений не зробив.

Крім того, суд враховує, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014 ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки.

Разом з тим, у зв`язку з невиконанням покладених на нього обов`язків ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2015 звільнення від відбування покарання скасоване, ухвалено направити засудженого для відбування призначеного покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає сприяння обвинуваченого розкриттю злочину.

У той же час суд не вважає каяття обвинуваченого щирим з огляду на систематичні злочинні прояви ОСОБА_5 та враховує каяття лише в частині не створення обвинуваченим перешкод для розкриття злочину та проведення досудового розслідування.

Обставини, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, особу обвинуваченого.

Зокрема, суд приймає до уваги, що заволодіння чужим майном шляхом вчинення злочинів обрано обвинуваченим як спосіб свого матеріального забезпечення. Отримавши можливість протягом іспитового строку довести своє виправлення, обвинувачений такою можливістю не скористався, повторно вдався до кримінально-караної поведінки.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що лише реальне покарання зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_5 , а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Разом з тим суд також враховує як незначну для потерпілого цінність викраденого, так і невисоку матеріальну вартість предмету злочинного посяганя.

Тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у виді арешту у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України з застосуванням положень ст. ст. 71, 72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати не понесені. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 65, 71, 72 КК України, ст. ст.373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст. ст.71, 72 КК України частково приєднати до покарання, призначеного ОСОБА_5 цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2014, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили змінити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту після затримання.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання відраховувати з дня його фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України період перебування під вартою з дня фактичного затримання по день набрання вироком законної сили зарахувати ОСОБА_5 із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1