26.05.2016
Справа № 642/847/16- к
Провадження № 1 кп/642/222/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17.02.2016 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області для розгляду по суті надійшло кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України.

На даний час по вищевказаному кримінальному провадженню проводиться судове слідство.

В ході досудового слідства було встановлено, що 18 грудня 2015 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 знаходився у штабі громадської організації по охороні громадського порядку, розташованому на другому поверсі готелю «Експресс» за адресою: м. Харків пл. Привокзальна, 1, де зустрів раніше не знайомого ОСОБА_6 , в ході розмови з яким у ОСОБА_5 сталася сварка. Після цього ОСОБА_5 , використовуючи дані обставини як привід для скоєння хуліганських дій, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, усвідомлюючи, що його дії очевидні для інших співробітників громадської організації по охороні громадського порядку та інших громадян, знущаючись та висловлюючись на адресу ОСОБА_6 брутальною лайкою, безпричинно, наніс останньому декілька ударів руками в область голови та тулуба. Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на підлогу, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, виражаючи явну неповагу до суспільства, наніс ОСОБА_6 ще декілька ударів обутою ногою в область тулуба та голови, після чого, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що виразилось у особливо нахабній поведінці, в якій вкрай різко проявилось зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, знущаючись над потерпілим, в присутні інших громадян, дістав з кобури для оперативного носіння стартовий пістолет «Екоl lady», який, згідно висновку судово-балістичної експертизи №453 від 12.01.2016, дозволяє виробництво пострілів винятково холостими (шумовими) патронами не бойового призначення калібру 9 мм, і до категорії вогнепальної зброї не належить, та, поціливши у ноги ОСОБА_6 , почав погрожувати останньому застосуванням зброї відносно нього, не реагуючи на зауваження присутніх осіб.
У цей час ОСОБА_6 , не витримавши знущання та сприймаючи погрозу ОСОБА_5 застосування зброї як реальну, побоюючись за своє життя та здоров`я, намагався залишити приміщення штабу громадської організації по охороні громадського порядку, яке знаходиться на третьому поверсі готелю «Експресс», розбивши віконне скло, намагався вистрибнути на вулицю, але був зупинений співробітниками громадської організації по охороні громадського порядку.
Дії ОСОБА_5 тривало та наполегливо не припинялись більше 30 хв., у результаті чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої скроневої ділянки, які він отримав, намагаючись вистрибнути у вікно, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 7130ая/16 від 12.02.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В ході досудового слідства дії ОСОБА_5 містили ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.12.2015 року у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк дії даної ухвали був визначений до 18.02.2016 року.
В подальшому, в ході досудового слідства дії підозрюваного ОСОБА_5 були перекваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні 22.02.2016 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 знав був обраний запобіжний захід у вигляд домашнього арешту. Строк дії даної ухвали був визначений до 20.04.2016 року.
В судовому засіданні 26.05.2016 року прокурор Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що строк дії попередньої ххвали суду від 22.02.2016 року сплинув, а також, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор вважає те, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177, ст. 172 КПК України, а також що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, ніде не працює, раніше був судимий за скоєння умисного злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, що свідчить про те, що ОСОБА_5 виявляє підвищену соціальну небезпеку та може вчинити нове кримінальне правопорушення та застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається в необхідності запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші правопорушення.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, пославшись на те, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на даний час не існує, обвинувачений постійно з`являється в судове засідання, не має наміру скриватися від суду.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.
З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.12.2015 року за №0003821, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а в подальшому дії ОСОБА_5 були перекваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України.
Відповідно до вимоги ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення полі.
Відповідно до вимоги ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 296 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочину невеликої тяжкості, та санкцією даної стаття не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
За таких обставин клопотання прокурора про обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості злочину.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику передбаченого п.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації та роботи, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181,183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк два місяці обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного судом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора чи суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк два місяці, а саме до 24.07.2016 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя ОСОБА_1