Справа № 642/1002/16-к
Провадження № 1-кп/642/233/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000244 від 23.01.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, неофіційно працюючого оператором ЧП «Сахарок», в силу вимоги ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 22 січня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись поруч із буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , та діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 , попросивши подзвонити з його телефону, після чого відкрито заволодів його мобільним телефоном «Lenovo АЗ6ОО-d», та скрився з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №646 від 09.02.2016 матеріальну шкоду в розмірі 1231 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, як про це зазначено вище, що 22 січня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись біля буд. № 29 по вулиці Довгалевського в місті Харкові, він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , підійшов до нього та попросив дати йому мобільний телефон для здійснення дзвонку. Отримавши від нього телефон «Lenovo», він вирішив заволодіти ним, після чого з викраденим втік. Коли він втікав, то чув як потерпілий за ним біг якийсь час та кричав йому щоб він зупинився. Викрадений телефон він потім продав за 800 гривень знайомому таксисту.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а таму ці його дії кваліфікує за ст. 186 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше в силу вимоги ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації, характеризується посередньо, неофіційно працює, перебуває у шлюбі, виховує неповнолітню дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та наявність на вихованні неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання у вигляді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

При цьому суд, враховує той факт, що потерпілий ОСОБА_4 не має до обвинуваченого будь-яких претензії, та просить суд його суворо не карати.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово-товарознавчої експертизи № 646 від 09.02.2016 р. в розмірі 245 грн.52 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказі суд вирішує відповідно до вимоги ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 646 від 09.02.2016р. в розмірі 245 грн. 52 коп.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: мобільний телефонон «Lenovo АЗ6ОО-d», який знаходяться на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1