Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/497/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000468 за апеляційними скаргами заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 та захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Черкаси Черкаської області, громадянку України, українку, з середнью освітою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судиму;

та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Григорівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянку України, українку, з середньою спеціальною освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, раніше не судиму

визнано винними та засуджено за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що вони скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, за таких обставин.

08.09.2015 року близько 11 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_9 разом з обвинуваченою ОСОБА_7 , перебуваючи біля кабінету гінеколога в гінекологічному відділенні Олександрівської ЦРЛ, що розташована за адресою: вул.Шевченка, 57 в смт. Олександрівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, виявили на лавці гаманець, який потерпіла ОСОБА_11 , залишила без нагляду та в якому знаходилися гроші у сумі 1050 грн., банківська картка «ПриватБанк» та дві банківські картки «Райфайзен банк Аваль», на рахунку яких гроші були відсутні.

В подальшому обвинувачена ОСОБА_9 розуміючи протиправність діяння, спостерігала за обвинуваченою ОСОБА_7 коли остання взяла гаманець та помістила до своєї сумки, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи та виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном .Після цього обвинувачена ОСОБА_7 запропонувала обвинуваченій ОСОБА_9 вийти з лікарні, на що вона погодилась.

Діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету наживи, обвинувачена ОСОБА_9 розділила з обвинуваченою ОСОБА_7 виявлені у гаманцю кошти у сумі 1050 грн., помістила до своєї сумки, тим самим маючи змогу в подальшому розпоряджатися ними на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями обвинувачені ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_11 кожна матеріальних збитків на загальну суму 1050 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин провадження, юридичної кваліфікації дій обвинувачених та доведеність їх вини, просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_12 засудженою за ч.1 ст.28, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 28, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, в порушення вимог ч.1 ст.53 КК України судом призначено покарання обвинуваченим у виді штрафу в розмірі 850 грн. кожній без його визначення у кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить вирок районного суду щодо його підзахисної скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення. Вважає, що слідчі та процесуальний прокурор на досудовому слідстві не дали належної правової кваліфікації діям

ОСОБА_7 обґрунтування вимог посилається на те, що гаманцем який лежав на лавці і як було з`ясовано належав ОСОБА_11 , заволоділа ОСОБА_9 , про що свідчать надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_13 та самої потерпілої. Однак те, що гаманцем заволоділа ОСОБА_14 , не доведено жодним процесуальним документом, що є в матеріалах провадження.

Також вказує на те, що в протоколі допиту ОСОБА_7 , який проводився без захисника зазначено, що працівники міліції взагалі не запитували її про викрадення гаманця та грошей, а мова йшла про знахідку.

Крім того наголошує на тому, що в судовому засіданні було з`ясовано, що слідчі не зняли відбитків пальців з вилученого гаманця щоб довести хто причетний до заволодіння знайденим гаманцем.

Зазначає, що слідча ОСОБА_15 в 17.40 8.09.214 року провела огляд грошей виданих свідком ОСОБА_9 , а потім 9.09.2014 року о 17.40 знову провела огляд грошей які надавались ОСОБА_9 та ОСОБА_14 та без дослідження доказу під розписку повернула грошові кошти потерпілій та гаманець, а та в свою чергу знищила речовий доказ.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та в її інтересах захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти апеляційної скарги сторони захисту заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК України є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Забезпечення права на захист є однією з основних засад судочинства, визначених п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України та однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, що конкретизовано в ст. 20 КПК України.

Крім того, право на захист також передбачено і Європейською конвенцією з прав людини і основоположних свобод, зокрема в п. 3 ст. 6 встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Участь у судових дебатах захисника є одночасно його правом і обов`язком. Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 42 КПК України це його право, але, водночас, захисник зобов`язаний використовувати всі передбачені в законі засоби захисту з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність особи. Виступ у судових дебатах є одним з таких засобів, і захисник повинен виголосити захисну промову.

Відповідно до положень ст. 364 КПК України судові дебати - обов`язкова частина стадії провадження, в якій виступають його учасники з аналізом доказів і пропозиціями про вирішення кримінального провадження. Виступ у судових дебатах учасників судового провадження є одним із способів реалізації і захисту своїх або представляємих ними (публічних або приватних) прав і законних інтересів та є гарантією принципу змагальності кримінального процесу.

Однак суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та не врахував положення ст. 6 Конвенції.

Як убачається з матеріалів провадження, захист інтересів обвинуваченої ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді першої інстанції здійснював захисник ОСОБА_8 згідно угоди про надання правової допомоги № 17 від 18.19.2015 року (т. 2, а.п. 15-16).

Відповідно до журналів судових засідань вказаний захисник брав участь, як у підготовчому засіданні 20.10.2015 року (т. 2, а.п. 25), так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, а саме 16.11.2015 року, 14.12.2015 року, 24.02.2016 року (т. 2, а.п 36-38, 59-60, 95-96).

У судовому засіданні 24.02.2016 року після закінчення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами судом було оголошено перерву для підготовки до дебатів на 21.03.2016 року (т. 2, а.п. 95-96).

Однак, як убачається з журналу судового засідання, а також відповідно до аудіо запису судові дебати у даному кримінальному провадженні було проведено за відсутності захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , незважаючи на те, що при перевірці явки учасників судового провадження секретар доповіла, що ОСОБА_8 в телефонному режимі повідомив, що затримується та просив його зачекати.

Крім того, в суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що вона просила головуючого суддю зачекати її адвоката ОСОБА_8 , який затримувався на 20 хв., але районний суд провів судові дебати без його участі всупереч тому, що свою вину у вчиненому їй інкримінованому правопорушенні не визнавала. У зв`язку з наведеним вказала, що було порушено її право на захист.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження одних із основних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, - справедливості та змагальності.

Недотримання зазначених вимог закону, на переконання колегії суддів свідчить про порушення права обвинуваченої на захист, а отже розцінюється колегією суддів як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при ухваленні обвинувального вироку судом першої інстанції допущено порушення вимог ст. ст. 370, 374 КПК України, оскільки рішення прийняте в частині доведеності обвинувачення ОСОБА_7 не вмотивоване належним чином.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 винною себе не визнала, зазначивши, що інкриміноване їй правопорушення вона не вчиняла, але чужі кошти брала.

Проте, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 185 КК України суд першої інстанції послався лише на показання свідків. Однак, зазначені докази суд лише перерахував, при цьому їх не проаналізував і не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достовірності, законності та належності. Також судом не дана оцінка доводам сторони захисту на спростування доказів обвинувачення.

Таким чином, з огляду на допущені істотні порушення вимог КПК України, відсутність належної оцінки та мотивування рішення про доведеність обвинувачення, оскаржуваний вирок суду першої інстанції не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що наведені вище істотні порушення позбавляють можливості суду апеляційної інстанції прийняти рішення по суті апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді, який ухвалив вирок, в іншому складі суддів.

У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не входить в обговорення доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону про кримінальну відповідальність та покарання, і вважає, що доводи апеляційних скарг мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно провести судовий розгляд з дотриманням положень кримінального процесуального закону, зокрема вимог щодо забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист, повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини провадження, проаналізувати наявні докази, дати їм належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді, який ухвалив вирок, але в іншому складі суддів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2