У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

інспектора КВІ ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в м. Ужгороді, подання інспектора Ужгородського РП Ужгородського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:
Інспектор Ужгородського РП Ужгородського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року. Подання інспектора мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 без поважних причин не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, а саме: 5 разів без поважних причин не з`явився на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію. Крім того, засудженому неодноразово виносились застереження у виді письмового попередження через неявку на реєстрацію без поважних причин.

В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_4 подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання подання також підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, інспектора КВІ, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків відповідно до п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 163 КВК України контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Згідно постанови інспектора Ужгородського РП Ужгородського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_8 про встановлення днів явки на реєстрацію від 04.06.2014 року, засудженого ОСОБА_6 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Ужгородського району та призначено йому днем явки 1 та 3 вівторок кожного місяця.

Згідно наявного в матеріалах справи листка реєстрації, засуджений ОСОБА_6 не виконує покладений на нього вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року обов`язки, а саме: не з`являється на реєстрацію та допустив при цьому п`ять не явок без поважних причин. Так, засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції 07.07.2015 року, 21.07.2015 року, 04.08.2015 року, 18.08.2015 року, 01.09.2015 року.

За приписами ч. 2 ст. 78 КК України, підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання ним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно з п. 5.3 п. 5 розділу IV «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 р. за № 16/8615, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Згідно наявного в матеріалах справи попередження від 03.03.2015 року, засуджений попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, кримінально виконавча інспекція може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_6 , з 07.07.2015 року по 01.09.2015 року засуджений знаходився в м. Києві з трьома неповнолітніми дітьми своєї сестри ОСОБА_9 , яка знаходиться на стаціонарному лікуванні, тому не міг з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Однак засуджений ОСОБА_6 жодних підтверджуючих документів про поважність причин неявки інспекторам кримінально-виконавчої інспекції та суду не надав.

Крім того, засуджений ОСОБА_6 повинен повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Згідно наявної в матеріалах справи виписки ТБ 09 із медичної карти хворого №69/2015 від 18.03.2015 року засуджений ОСОБА_6 проходив лікування з 23.01.2015 року по 18.03.2015 року в ОКТМО «Фтизіатрія», однак вказаний факт не перешкоджав засудженому з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції в цей період. Також у виписці зазначається, що хворий перебуваючи на лікуванні неодноразово зловживав алкогольними напоями, погрожував життю мед. персоналу та хворим, створював конфліктні ситуації, та виписується за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Наведені факти, підтверджені матеріалами справи, свідчать про не бажання засудженого ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Подання інспектора Ужгородського РП Ужгородського МРВ КВІ відділу ДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року, - задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1