11-кп/775/205/2016(м)
263/9089/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0001131 за апеляційними скаргами прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, не працюючого, судимого: 1) 15 березня 1990 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.2 ст.140, ч.2 ст.216-3 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 2) 10 січня 1996 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.2 ст.81, ч.3 ст.198, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; 3) 20 січня 1999 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна; 4) 5 липня 2001 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з конфіскацією майна; 5) 21 червня 2005 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням (іспитовим строком два роки); 6) 5 квітня 2007 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців; 7) 21 червня 2007 року Приморським районним судом м.Маріуполя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки десять місяців; 8) 4 серпня 2010 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.1 ст.263, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць; 9) 9 грудня 2010 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки три місяці, 30 жовтня 2013 року постановою Кіровського районного суду м.Донецька звільнений умовно-достроково на один рік п`ятнадцять днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Цим же вироком визнано винуватим та засуджено ОСОБА_9 , судове рішення стосовно якого не оскаржується.

Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 та стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на її користь 21 400 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він 23 березня 2015 року в період часу з 14-00 до 15-30 годин, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, перебуваючи за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_3 , таємно шляхом вільного доступу викрали з кишені куртки ОСОБА_10 ключі від кв. АДРЕСА_4 , які не представляють матеріальної цінності, після чого, за допомогою вказаних ключів проникли у кв. АДРЕСА_4 , яке є житлом ОСОБА_10 , звідки таємно викрали майно, що належить його матері ОСОБА_7 , а саме: телевізор марки «Philips», вартістю 5500 грн.; DVD програвач «Samsung» 1080Р8, вартістю 300 грн.; тюнер цифрового телебачення «Формат», вартістю 600 грн.; мікрохвильова піч «Gorenje», вартістю 2000 грн.; монітор марки «LG», вартістю 2800 грн.; комп`ютерний процесор марки «Acer» АХ3910, вартістю 9500 грн.; дві музичні колонки, загальною вартістю 700 грн.; комп`ютерна миша, вартістю 150 грн.; комп`ютерна клавіатура вартістю 200 грн.; машинка для стрижки волосся вартістю 400 грн.; столовий набір вартістю 250 грн.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з викраденим з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 22 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі за її змістом, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності обвинувачення та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного йому покарання та призначити покарання у вид позбавлення волі на строк один рік. Зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим та таким, яке не відповідає даним про його особу, оскільки він вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, вибачився перед потерпілою, за місцем проживання характеризується задовільно. Крім того, звертає увагу на те, що має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю і вітчимом, які його утримують, оскільки він перебуває під домашнім арештом. Також вказує на свій незадовільний стан здоров`я та необхідність реабілітації, про що свідчать відповідні довідки з медичних установ.

Прокурор, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, в порядку ст.403 КПК України відкликав подану ним апеляційну скаргу до початку судового розгляду, про що на адресу апеляційного суду надійшла відповідна письмова заява.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання вимог апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_7 та прокурорів про необгрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого та законність судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом були досліджені та оцінені.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

А тому висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд належним чином врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, а саме ті обставини, що хоча обвинувачений визнав себе винуватим та щиро покаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, потребує лікування у зв`язку з осколковим зростаючим переломом правої голені зі зміщенням, однак вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, та з врахуванням усіх обставин (в тому числі й тих, на які посилається ОСОБА_8 в апеляційній скарзі) обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції закону України про кримінальну відповідальність. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, цілком відповідає вимогам та цілям, передбаченим ст.ст.50,65 КК України.

Підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання, як на це вказує обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни вироку у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області