Справа № 760/3579/16-к
Провадження № 1-кс/760/8885/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного за клопотанням старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
29 червня 2016 року заявник в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного за клопотанням старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_5 , посилаючись на те, що 12 травня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу, якою накладено арешт на грошові кошти, вилучені під час обшуку 03 березня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 10 000 доларів США.

В клопотанні зазначалося, що арешт було накладено незаконно та з грубими порушеннями норм чинного законодавства, оскільки клопотання про накладення арешту ґрунтувалося на припущеннях, відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке має статус тимчасово вилученого, порушено строки звернення з клопотанням про накладення арешту.

Особа, яка подала клопотання, його не підтримала та повідомила, що накладений арешт грошових коштів на час розгляду справи скасовано.

Старший слідчий з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року було накладено арешт на грошові кошти, що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у приватному будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , у розмірі 10 000 доларів США, які були вилучені 03 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно зі ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту на грошові кошти особа, яка подала клопотання, не підтримала.

Крім того, як вбачається з пояснень особи, яка подала клопотання, арешт на грошові кошти скасовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-174, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного за клопотанням старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1