Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1639/16-к
УХВАЛА
05.09.2016 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
у складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ХОПЛ № 1 ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці заяву головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Губча, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, інваліда ІІ-ї групи,-
в с т а н о в и в :
Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом щодо ОСОБА_6 , зазначивши, що останній знаходиться на примусовому лікуванні в ХОПЛ № 1 з 02.07.2014 р. у відділенні з посиленим наглядом. Згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.03.2007 р., відносно ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у відділенні з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2014 р. були змінені примусові заходи медичного характеру на лікування у відділенні з посиленим наглядом в ХОПЛ № 1. Ухвалами Ярмолинецького райсуду примусові заходи медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом неодноразово продовжувалися. У зв`язку із закінченням строків перебування на госпіталізації, оскільки відсутнє істотне покращення психічного стану ОСОБА_6 комісією лікарів психіатрів рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом.
В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву із зазначених у ній мотивів. Ствердив, що не зважаючи на проведене лікування, істотного покращення психічного стану пацієнта не відбулось, хворий виявляє параноїдну шизофренію з епізодичним типом перебігу.
ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви, посилався на побутові потреби перебування за місцем проживання.
Захисник та прокурор не заперечували щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом.
Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 115 КК України та ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.03.2007 р. ОСОБА_6 було визнано неосудним та застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2014 р. було змінено примусові заходи медичного характеру на лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. Ухвалами Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.10.2014 р., 25.03.2015 р., 15.09.2015 р., 04.03.2016 р. застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом ОСОБА_6 продовжувалось. Зазначеним підтверджується факт вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 і наявність підстав для застосування, зміни та продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
У відповідності до висновку комісії лікарів-психіатрів № 66 від 22.08.2016 р. ОСОБА_6 виявляє параноїдну шизофренію з епізодичним типом перебігу, що проявляється: періодичним відчуттям тривоги, елементами підозрілості, порушенням мислення по структурі, резидуальними проявами основного захворювання у вигляді апато-абулічного дефекту, відсутністю критики до власного стану та скоєного, схильністю до емоційних спалахів, періодично агресивно налаштований проти медичного персоналу жіночої статі. Враховуючи наведене, оскільки за час лікування стан хворого істотно не покращився, рекомендовано продовження примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим режимом нагляду.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу , перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Згідно із ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню.
На підставі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд,-
ухвалив:
Заяву задоволити.
Продовжити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді госпіталізації до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 у відділенні з посиленим режимом нагляду терміном до 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.
Суддя підпис
Копія вірна:
Суддя ОСОБА_1