УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений під час проведення огляду місця події 02.09.2016 року за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 199, автомобіль Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, червоного кольору, легковий комбі НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 01.09.2016 року до Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 01.09.2016 року близько 21:00 години, малознайомий потерпілого на ім`я ОСОБА_6 , незаконно заволодів транспортним засобом останнього Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , чим спричинив останньому майнову шкоду.

02.09.2016 року слідчо оперативною групою Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області здійснений виїзд за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 199, де поблизу вказаного будинку виявлено та вилучено автомобіль Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 .

02.09.2016 року дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0004288 та розпочате досудове розслідування.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 01.09.2016 року ввечері, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 відпочивали у кафе «Троянда» по вулиці Дерев`янко м. Харкова. Там познайомилися з двома дівчинами, з якими на автомобілі потерпілого Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , спрямували до місця мешкання дівчини в район Олексіївки в м. Харкові. Знаходячись біля будинку дівчини, потерпілий ОСОБА_5 попросив свого товариша ОСОБА_8 з`їздити на його автомобілі за спиртними напоями та надав останньому для цього ключі від автомобіля Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_8 узяв ключі та на автомобілі потерпілого ОСОБА_5 поїхав у невідомому напрямку та не повернувся. Після чого о 02:00 годині 02.09.2016 року автомобіль виявлено поблизу мешкання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , та вилучено у ході огляду місця події.

Орган досудового розслідування вважає, що повернення вилученого автомобілю може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного автомобілю можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направлені на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз та інших слідчих дій.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
До єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2016 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0004288, передбаченого ч.1 ст.289 КК України на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що 01.09.2016 року близько 21:00 години малознайомий потерпілого на ім`я ОСОБА_6 , незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , чим спричинив останньому майнову шкоду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 легковий автомобіль марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 02.09.2015 року, доданого до матеріалів клопотання, ОСОБА_9 є дружиною потерпілого, хоча доказів про це суду не надано.

Також, із зазначеного протоколу допиту вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 особисто надав ключі від автомобіля Вадиму без застосування будь - якого примусу, саме він попросив ОСОБА_6 поїхати на його автомобілі за пивом, тобто Вадим не заволодів автомобілем Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 , протиправно. Крім того, потерпілий зазначив, що немає моральних чи матеріальний претензій до ОСОБА_7 , просив закрити провадження по даному кримінальному провадженню.

Частиною 1 статті 289 КК України передбачена відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Матеріали клопотання не місять відомостей про незаконне заволодіння транспортним засобом Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1 з боку ОСОБА_7 , оскільки потерпілий ОСОБА_5 під час допиту стверджував про добровільність надання ОСОБА_8 ключів від зазначеного автомобіля та керування ним за проханням потерпілого.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна суд виходив з того, що відсутні правові підстави до арешту майна, передбачені п.1 ч.2 ст.173 КПК України, оскільки у даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким повідомлено про підозру, не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий в своєму клопотання посилається на необхідність призначення експертиз, хоча доказів про вчинення такої процесуальної дії суду не надано.

Враховуючи викладене, не доведеність слідчим необхідності арешту вилученого майна, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1