АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1785/16 Справа № 202/3721/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18 жовтня 2005 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 24 лютого 2010 року за відбуттям покарання,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі.

Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь держави кошти, витрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 115 гривень.

Вироком суду встановлено що ОСОБА_8 , 27 квітня 2016 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись на десятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де побачив в технічному приміщенні дитячий двоколісний велосипед «Мустанг». В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме дитячого двоколісного велосипеду «Мустанг», який належить потерпілій ОСОБА_9 .. Перебуваючи у вказаному місці, у цей же день та час, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними взяв з технічного приміщення дитячий велосипед, який належить ОСОБА_9 , тим самим викрав чуже майно. У цей момент потерпіла ОСОБА_9 , почувши шум на сходинковому майданчику, вийшла з квартири де побачила, як ОСОБА_8 спускається вниз сходами, тримаючи при собі належний останній велосипед. Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи знаходитись на сходах, усвідомив, що його злочинні дії перестали бути таємними та стали явними для потерпілої, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, відкрито, утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, ігноруючи при цьому зауваження потерпілої, почав тікати по сходах. Так, виконавши усі дії, які ОСОБА_8 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та намагаючись покинути місце скоєння кримінального правопорушення, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як він, находячись на дев`ятому поверсі будинку АДРЕСА_3 , злякавшись викриків потерпілої, розуміючи, що за ним можливо женеться потерпіла, з метою уникнення кримінальної відповідальності, викинув викрадене майно з рук та з місця вчинення злочину і зник, внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 спричинена матеріальна шкода на суму 1274,50 гривень.

Таким чином умисні дії ОСОБА_8 виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчиненому повторно, що не було доведено до кінця з причини, що не залежали від його волі, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржуючи фактичних обставини справи та кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2016 року в частині призначеного покарання, зменшивши йому строк покарання.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу ОСОБА_8 зазначив, що він на даний час проходить лікування від туберкульозу в туберкульозному диспансері, крім цього має супутні хвороби, а саме: гепатит-С, та ВІЧ-інфекцію, у зв`язку з цим просить апеляційний суд при розгляді справи, взяти до уваги тяжкість його хвороб та пом`якшити призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив вирок залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України в поданій апеляційній скарзі не оскаржуються, і у відповідності до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_8 в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, що не було доведено до кінця з причини, що не залежали від його волі за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_8 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання.
Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що скоєний ОСОБА_8 злочин відноситься до категорії тяжких, його щире каяття, та те, що він визнав себе винним у вчиненому, позитивно характеризується, має мати пенсіонерку, та думку потерпілої, яка вважала за необхідне пом`якшити покарання обвинуваченому.
З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції з додержанням вимог ст.65 КК України, обґрунтовано дійшов до висновку про можливість призначити покарання ОСОБА_8 з застосуванням положень ст.69 КК України.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив ОСОБА_8 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому не має підстав вважати що таке покарання є явно несправедливим унаслідок його суворості, з цих підстав апеляційна скаргаобвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають. Судова колегія приймає до уваги стан здоров`я обвинуваченого, але у зв`язку з тим, що покарання йому призначено з урахуванням положень ст.69 КК України, вважає за неможливе знову пом`якшувати призначене покарання.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді