ЄУН 337/1102/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 12.03.2016р. за №0000743, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, не працює, не одружений, раніше судимий: 1) 16.09.2015р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн, штраф сплачений 17.09.2015р. 2) 26.10.2015р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190, ст.70 ч.4,72 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн., штраф не сплачений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 17.02.2016 року, у вечірній час ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, перебуваючи у парку «Перемоги» за адресою: м Запоріжжя, пр.Ювілейний, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , під приводом тимчасового використання, попросив у останнього мобільний телефон фірми «Samsung S5660», IMEI: НОМЕР_1 , в корпусі білого кольору, вартістю 1000,00 грн., що належить ОСОБА_4 , який обіцяв повернути наступного дня.
Однак, отримавши зазначений мобільний телефон у своє розпорядження, ОСОБА_5 17.02.2016р. збув його у ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Курузова, 3, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 25.02.2016р., приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою раніше знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 , під приводом тимчасового використання для проведення будівельних робіт, попросив у останнього перфоратор фірми «Vorskla ПМЗ-850А», вартістю 750,00 грн., що належить ОСОБА_4 , який обіцяв повернути наступного дня.
Однак, отримавши зазначений перфоратор у своє розпорядження, ОСОБА_5 збув його 25.02.2016р. у ПТ «Ломбард Гроші Тут», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Ентузіастів, 3, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Додатково пояснив, що дане кримінальне правопорушення вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки працює неофіційно, доходи незначні, крадіжку вчинив з корисливих мотивів, гроші витратив на власні потреби. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати і дати шанс виправитися. В судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої. Заявлений потерпілою цивільний позов визнає частково, факт завдання матеріальної та моральної шкоди не заперечує, не згоден із визначеним нею розміром, згоден сплатити їй матеріальну шкоду 1,6-2 тис.грн., моральну шкоду - 3 тис.грн., витрати на правову допомогу 500,00грн.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння даного кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорювала їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовилася. Просить обвинуваченого покарати суворо, оскільки він не зробив для себе ніяких висновків, в скоєному не розкаявся, вибачення у неї не попросив, шкоду добровільно не відшкодував. Заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пояснивши, що у зв`язку з викраданням її майна вона зазначала матеріальну шкоду в розмірі 3000,00грн., яка складається з вартості викраденого майна. Також вона зазнала душевних страждань у зв`язку із знищенням свого майна, вона нервувала, хвилювалась, погіршився стан її здоров`я і вона зверталась з цього приводу до лікарні, вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого звичного способу життя, оскільки протиправні дії обвинуваченого призвели до його порушення. Моральну шкоду в позовній заяві оцінила в 15000,00грн., в судовому засіданні позовні вимоги в цій частині зменшила до 5000,00грн. також пояснила, що у зв`язку із складанням цивільного позову вона понесла витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1000,00грн., які також просить стягнути з обвинуваченого.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, ні він, ні потерпіла не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, та доказів, що додані потерпілою до цивільного позову.
Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.2 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше був судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, знов вчинив аналогічний злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість його особистості, не працює, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, попередній вирок суду, який він засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн., до теперішнього часу не виконав, штраф не сплатив.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
З урахуванням вищевказаного, а також думки прокурора та потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді обмеження волі, яке слід обрати в межах санкції відповідної статті КК України і яке слід відбувати реально. Підстав для застосування до обвинуваченого правил ст.75 КК України суд не знаходить.
Крім того, суд встановив, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2015р. за ч.2 ст.190, ст.70 ч.4, 72 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.. Визначено вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.09.2015р. за ст. 185 ч.1 КК України, за яким присуджено штраф в розмірі 850,00грн. виконувати самостійно.
Штраф в розмірі 850,00грн. сплачений 17.09.2015р., штраф в розмірі 1020,00грн. до теперішнього часу обвинуваченим ОСОБА_5 не сплачений.
Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_5 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, останній вчинив в період відбуття покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2015р., у зв`язку з чим покарання йому повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України шляхом повного приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Оскільки за попереднім вироком суду ОСОБА_5 було призначено основне покарання у вигляді штрафу, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України воно не підлягає складанню з іншими видами покарання при призначенні покарання за сукупністю вироків і тому вироки повинні виконуватися самостійно.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на два місяці, суд вважає необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладання обов`язку не відлучатися із м.Запоріжжя, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що протиправними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода, яка полягає у втратах, які вона зазнала у зв`язку з викраденням її майна. Обвинувачений ОСОБА_5 факт спричинення такої шкоди не оспорював, заперечивши проти її розміру, який визначений саме потерпілою, фактично не заперечуючи проти вартості викраденого майна, яка вказана в обвинувальному акті.

Вирішуючи цивільній позов в цій частині суд виходить з того, що відповідно до наданих суду документів довідок від 15.03.2016р. про вартість мобільного телефону «Samsung S5660», перфоратора «Vorskla ПМЗ-850А» вартість вказаного майна станом на 26.02.2016р. становить відповідно 1000,00грн та 750,00грн., загалом 1750,00грн. Суд вважає, що розмір спричиненої потерпілій матеріальної шкоди становить саме 1750,00грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого в повному розмірі.
Потерпіла ОСОБА_4 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру спричиненої їй викраданням вказаного майна матеріальної шкоди, яка визначена нею в цивільному позові в розмірі 3000,00грн., а надана нею квитанція про оплату телефону «Samsung S5660» вартістю 1899,95грн. датована 05.11.2011р., і з урахуванням тривалого часу користування вказаним телефоном, його зносом, не може бути прийнята на підтвердження вартості даного майна. Документів, що підтверджують вартість перфоратора «Vorskla ПМЗ-850А» потерпілої взагалі не надано. Тому підстав для стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3000,00грн. у суду не має.
Також суд вважає, що протиправними винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, оскільки відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення, в результаті якого вона позбулася свого цінного майна, хвилювалась і нервувала з цього приводу, погіршився стан її здоров`я, вона вимушена була лікуватися, що підтверджується наданими суду копіями довідок та амбулаторної карти, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні. Вказані обставини свідчать про те, що був порушений звичний спосіб життя потерпілої і вона вимушена була докладати додаткових зусиль для його організації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення шахрайство, яке є злочином середньої тяжкості, вчинено обвинуваченим умисно, шляхом зловживання довірою, за участю неповнолітнього сина потерпілої, глибину душевних страждань потерпілої, яка втратила цінне майно і на даний час немає можливості придбати подібні речі, спричинена їй шкода обвинуваченим добровільно до теперішнього часу не відшкодована, після протиправного посягання погіршився її стан здоров`я, вона вимушена була звертатися до лікарів, отримувала лікування.

Беручи вказане до уваги і виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 5000,00грн., задовольнивши позов в цій частині повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 в цивільному позові також заявила клопотання про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, яку вона отримала у зв`язку з складанням цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00грн., сплата яких нею підтверджується договором про надання юридичних послуг від 13.04.2016р., який містить інформацію про вид наданих послуг, розрахунок їх вартості, порядок та строки оплати, а також довідкою адвоката про сплату вказаної суми, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за даним вироком суду, покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2015р. у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн.
На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2015р., за яким ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020,00грн., та даний вирок суду виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за даним вироком обчислюватися з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на два місяці, обрати у вигляді особистого зобов`язання з покладання обов`язку не відлучатися із м.Запоріжжя, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1750,00грн., моральної шкоди 5000,00грн., витрат на правову допомогу адвоката 1000,00грн., усього 7750,00грн.
Речові докази відповідь з ломбарду ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал», про заклад мобільного телефону «Samsung S5660»; специфікація по договору 752-16002459 від 25.02.2016р. з ломбарду ПТ «Ломбард Гроші Тут» про заклад перфоратора фірми «Vorskla ПМЗ-850А», долучених до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

20.05.2016