Провадження №: 1-кп/752/762/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006340 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.02.2000 року Московським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

21.08.2001 року цим же судом за ч.2, ст.17, ч.2 ст. 140; ч.3 ст. 140; ч.2 ст. 141; ч.1 ст. 145 КК України, з застосуванням ст.ст. 42,43 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

18.08.2005 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

15.02.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з іспитовим строком 1 рік;

22.09.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі (звільнений 01.12.2014 року по відбуттю строку покарання),

обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,(з яким відеозв`язок з СІЗО м. Києва) ;

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 18.06.2016 року приблизно о 04.00 годин з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись у відсутності сторонніх осіб, і за тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражного боксу, який розташований на земельній ділянці зазначеної адреси, що належить ОСОБА_6 .

Після чого, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення, віджавши руками двері гаражного боксу та висунувши засув, який зачиняв двері, проник в приміщення, звідки таємно викрав чотири металі диски R 14, 2008 виготовлення, вартістю 1600 грн., з чотирма зимовими пневматичними шинами «VREDESTEIN SNOWTRAC 2, 175/65 R14» 2007 року виготовлення, вартістю 4028 грн. 80 коп. та чотири пластмасові ковпаки «Hyundai» R 14, 2008 року виготовлення, вартістю 1993 грн. 20 коп., а всього чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , на загальну суму 7622 грн.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 3 ст. 185 КК України, - у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним. Пояснив, що 18.06.2016 вночі проник в один з гаражів на вул. П`ятигорська в м. Києві. Звідти викрав диски з шинами та ковпаками. Через певний час його помітили з викраденим майном сусіди і він був затриманий. Усе викрадене майно було повернуто потерпілому. У вчиненому розкаюється.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка відображена у обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, ураховуючи обставини та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на ті обставини, що обвинувачений раніше неодноразово судимий і знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, підстав для застосування вимог ст.75 КК України, суд не находить.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 28 вересня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 18.06.2016 року по 27.09.2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 28 вересня 2016 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 18.06.2016 року по 27.09.2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1