Справа № 473/1242/16-к
В И Р О К
іменем України
"01" квітня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000209 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тімірязєвка, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 1 малолітню, та одну неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.03.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 грн. штрафу, який сплачено 26.03.2015 року,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВС Т А Н О В И В :
Восени 2015 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись на березі та плавнях річки Південний Буг на території Прибужанівської сільської ради, виявив дикоростучі рослини коноплі. Маючи намір на незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_7 шляхом збирання суцвіття дикоростучих рослин коноплі незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_7 того ж дня переніс до території свого домоволодіння, за місцем свого мешкання -- АДРЕСА_1 та з метою висушити зірвання суцвіття розклав у приміщенні сараю, таким чином зберігав наркотичний засіб.
Частину коноплі ОСОБА_7 періодично вживав шляхом паління через саморобний пристрій, а частину залишив у приміщенні для подальшого власного вживання без мети збуту.
09.02.2016 року в період з 13 години 30 хвилин по 15 годину 15 хвилин працівниками Вознесенського ВП ГУНП в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб -- канабіс загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 1181,9 грама та смолу канабіс загальною вагою в перерахунку на висушену речовину 0,903 грама, які ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого мешкання для власного вживання без мети збуту.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, вчинено повторно.
29.03.2016 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , та громадяном ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_9 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної Угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; зобов`язавши її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган КВІ.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Сторони в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається, за місцем проживання характеризується позитивно, активно сприяв розкриттю злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 березня 2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган КВІ.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи 880 грн. 40 коп.
Речові докази, які зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП -- знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_10