1Справа № 335/721/16-к 1-кп/335/151/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої: 1) 22.05.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.; 2) 18.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна і виплатою штрафу в розмірі 1000 грн.; 3) 23.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 358 КК України до 2 років позбавленні волі іспитовим строком на 1 рік; 4) 10.09.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 1 місяцю позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 грн.; 5) 20.03.2013 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 07.11.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2014 року звільнена від покарання умовно-достроково на строк 10 місяців 29 днів; 7). 20.08.2015 року Ленінським районним судом Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлені волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарані приєднаний не відбутий строк покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року та призначено покарання у вигляді 4 років місяця позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю до 19.09.2019 року до досягнення молодшою дитиною семирічного віку;
- обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
14 грудня 2015 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час лайки, використовуючи ніж, який вона взяла на кухні, утримуючи його в лівій руці, нанесла ОСОБА_6 один удар вказаним ножем у області грудної клітини з ліва, чим, згідно судово-медичної експертизи №70 від 06.01.2016 року, спричинила проникаюче поранення грудної клітини зліва у 8 міжреберному просторі по лінії лопатки, з ушкодженням нижньої долі лівої легені, з розвитком гемо-пневмоторакса (скупчення крові і повітря в лівій плевральній порожнині), яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину не визнала. Суду пояснила, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Вона підтримує дружні стосунки з ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями і перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводить себе образливо. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася дитина, яка померла в реанімації на її очах ІНФОРМАЦІЯ_3 , що було для неї трагедією. 14.12.2015 року у другій половині дня, вона декілька разів посварилася з ОСОБА_6 , який перебуваючи на вулиці у стані алкогольного сп`яніння ображав її. Друга сварка трапилась коли поверталась додому з магазину, а потерпілий почав на неї кричати. Вона разом з ним зайшла до нього у квартиру. Там знаходились дві особи. ОСОБА_6 знаходячись в квартирі кричав та висловлювався нецензурною лайкою, згадував її померлу дитину, а також ображав її родину. Вона перебуваючи на кухні, взяла ніж, який лежав на столі, з метою порізати хліб. ОСОБА_6 вибіг з квартири у двір, і почав голосно лаятися. Вона переклала ніж у руку ручкою перед і вийшла за потерпілим та почала заштовхувати його до квартири. Ніж вона продовжувала тримати в руці ручкою вперед. Яким чином вона вдарила потерпілого ножем вона пояснити не може, так як цього не пам`ятає. Допускає, що коли штовхала потерпілого, могла його вдарити ножем випадково, так як умислу на завдання йому тілесних ушкоджень вона не мала. Під час сварки вона перебувала у пригніченому стані у зв`язку з образами потерпілого щодо її дитини та родини.
У зв`язку із оспорюванням обвинуваченою фактичних обставин провадження, суд визнав доцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які оспорюються обвинуваченою, і судом за клопотанням прокурора були досліджені докази, на які прокурор послався в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_5 , інкримінуємого злочину.
Незважаючи на не визнання вини з боку обвинуваченої, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілого, даними протоколів процесуальних дій та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що мешкає за адресою АДРЕСА_3 . З ОСОБА_5 він підтримує, сусідські, дружні стосунки. 14 грудня 2015 року він дома вживав алкогольні напої. В його квартирі знаходились знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потім, у другій половині дня, перебуваючи на вулиці у дворі, зустрів ОСОБА_5 з якою почав сваритися. В ході сварки він дійсно її ображав, згадував померлу дитину та родину обвинуваченої. Потім вони зайшли до його квартири, і перебуваючи на кухні, де знаходились його знайомі. У кухні сварка продовжилась. Під час сварки ОСОБА_5 почала різати хліб на столі ножем, який лежав на столі. Потім він намагався її вигнати з квартири, а коли йому це на вдалося, він почав виходити з кухні. Знаходячись в коридорі, біля кухні, спиною до обвинуваченої, остання вдарила його ножем в спину. Так як він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то зразу не зрозумів, що трапилось. Потім перебуваючи у коридорі, вони знову сварились і він намагався виштовхнути ОСОБА_5 з квартири. Після цього вона залишила квартиру, але хвилин через п`ять повернулась, зібрала з кухні хліб та ніж і пішла. Потім він подзвонив дружині, та пішов до сусідки і попросив викликати швидку.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.12.2015 року була оглянута двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Під час огляду, окрім іншого в коридорі, який веде до кухні, на відстані приблизно 120 см. від підлоги з лівого боку на стіні на шпалерах виявлено та вилучено накладення речовини бурого кольору у вигляді краплі, зі столу розташованого на кухні вилучено білу тканинну серветку з накладенням речовини бурого кольору.
Відповідно до висновку експерта №72 від 20.01.2016 року судово-медичної експертизи серветки, фрагменту шпалер, в слідах на фрагменті шпалер та фрагменті тканини, вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини та виявлений антиген А з ізогемаглютиніном анти-В. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_6 ..
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.12.2015 року була оглянута ділянка місцевості розташовану біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 . На цій ділянці, розміром приблизно 5х5 м. біля білого пластикового відра, яке стояло біля лавки, було знайдено ніж з білою рукояткою. Місце розташування ножа вказала ОСОБА_5 ..
Відповідно по протоколу огляду предмету від 25.01.2016 року, було оглянутий клинок та ручку ножа.
Як вбачається з висновку експерта №70 від 19.01.2016 року судово-медичної експертизи, ОСОБА_6 спричинено проникаюче поранення грудної клітини зліва у 8 міжреберному просторі по лінії лопатки, з ушкодженням нижньої долі лівої легені, з розвитком гемо-пневмоторакса (скупчення крові і повітря в лівій плевральній порожнині), яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.01.2016 року та відтвореного відеозапису слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , потерпілий підтвердив свої пояснення надані в суді, а свідок ОСОБА_9 надав пояснення та відобразив механізм нанесення потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_5 тілесного ушкодження.
Під час слідчого експерименту, свідок ОСОБА_9 пояснив, що перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_5 , він сидів за столом на м`якому куточку на проти дверного отвору на кухню. При цьому ОСОБА_5 стояла поруч з кухонною шафою, а потерпілий ОСОБА_6 стояв навпроти ОСОБА_5 , в дверному отворі. Далі в ході словесного конфлікту між ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , останній вказав ОСОБА_5 на вхідні двері і сказав, що б вона йшла з квартири. При цьому потерпілий розвернувся до ОСОБА_5 спиною і зробив кілька кроків в бік коридору. У цей час ОСОБА_5 правою рукою взяла ніж який знаходився на краю стільниці кухонного шафи, переклала ніж в ліву руку і підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 ззаду завдала удар ножем в ліву бокову частину тулуба потерпілого. Після чого вибігла з приміщення квартири з ножем в руці.
Відповідно до висновку експерта №254-д від 26.01.2016 року судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , не виключається можливість виникнення вищевказаного тілесного ушкодження у ОСОБА_6 , при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_9 в ході проведення слідчих експерименту 23.01.2016 року з його участю.
Вина обвинуваченої підтверджується і іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду, зокрема: висновком експерта №2802 від 16.12.2015 року судово-медичної експертизи крові ОСОБА_5 ; висновком експерта №96 від 06.01.2016 року судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_6 ; протоколом огляду речових доказів від 26.01.2016 року.
Від допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 сторона обвинувачення відмовилась.
Аналізуючи викладені вище докази у сукупності з точки зору їх допустимості, достатності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 мала умисел на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, так як під час нанесення удару ножем, потерпілий знаходився спиною до обвинуваченої, удар ножем було нанесено в область життєво важливих органів, що виключає необережність в її діях. Крім того доводи обвинуваченої спростовуються вищевказаними доказами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_5 доведена у повному обсязі сукупністю доказів, які логічні, послідовні і взаємоузгодженні, підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено. Суд бере до уваги викладені докази при постановлені вироку.
Невизнання своєї вини обвинуваченою у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд зв`язує з обраним ним способом захисту і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за 1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченої, яка вину не визнала, не працює, раніше судима, злочин вчинила в період іспитового строку, перебуває на обліку в КУ „ОКНД, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд вважає наявність у обвинуваченої трьох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції її від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання 14 грудня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_5 в строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 14.12.2015 року до моменту постановлення вироку 08.11.2016 року включено з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: паперовий конверт в який упаковано клинок та ручка ножа, картонна коробка в яку згідно пояснювального надпису упаковано куртку чорного кольору зі слідами нашарування речовини бурого кольору, картонна коробка в яку згідно пояснюваного надпису упакована зрізи зі шпалер та серветка з нашаруванням речовини бурого кольору, картонна коробка в яку упаковано двоє спортивних брюк ОСОБА_6 , спец пакет експертної служби №0577465 в який упаковано 10 слідів капілярних узорів рук передані до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1