Провадження № 11-сс/779/220/2016
Категорія ст.183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_8 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2016 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 20 грудня 2016 року включно відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що досудовим розслідуванням доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вказав, що дана ухвала є незаконною і необґрунтованою. Просить скасувати дану ухвалу, постановити нову, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які вважали ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді першої інстанції законною та обгрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається із ухвали, судом враховано вище зазначені обставини при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч.2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 ч. 2 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до ст. 177 КПК України існують ризики, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, оскільки раніше уже притягувався неодноразово до кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є тяжким, оскільки санкції статей, які ставляться в провину останній передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років.

Твердження апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність достатніх ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, то вони є непереконливими та не підтверджені жодними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також вище вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2016 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4