ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/37/15-к
Провадження № 1-кп/210/63/16

"29" лютого 2016 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0001084 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград,Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше засудженого :

-17.04.2013 року Павлоградським міськрайонним судом за ст.185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

-16.05.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.121 ч.1, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі, який

мешкає в АДРЕСА_1

у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ст.391 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , відбуваючи покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року на території Криворізької виправної колонії № 80 за адресою вул. Шиферна 3, що розташована в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті злісне не виконання законних вимог адміністрації, впродовж 2014 року злісно не виконував законні вимоги працівників КВК № 80.
Так, 18.11.2014 року начальником відділення СПС № 15 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано виконувати роботу по благоустрою відділення СПС № 15, згідно графіку проведення робіт по благоустрою колонії серед засуджених відділення СПС №15, на що засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився від виконання вищевказаної роботи.

Таким чином , ОСОБА_4 проявив злісну непокору законним вимогам адміністрації КВК №80 та порушив вимоги ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.29 п.п. 2.4 правил внутрішнього розпорядку Криворізької виправної колонії № 80, затверджених наказом за № 275 від 25.12.2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після чого, було проведено внутрішню перевірку дій ОСОБА_4 , та останній 19.11.2014 року був переведений до приміщення камерного типу для виконання покарання, яке йому було призначене згідно проведеної перевірки.

Відбуваючи покарання у вигляді поміщення до приміщення камерного типу та, продовжуючи проявляти злісну непокору до законних вимог адміністрації Криворізької виправної колонії № 80 отримав від адміністрації 20 стягнень за порушення режимних вимог.

Допитанний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України визнав у повному обсязі та показав, що за час перебування в ВК-80 м.Кривого Рогу з листопада 2014 року він дійсно порушував режим відбуття покарання, на нього за цей час було накладено більше 20 дисциплінарних стягнень, у тому числі , він неодноразово поміщувався до ДІЗО та до приміщення камерного типу. Він не заперечує, що дійсно відмовлявся виконувати розпорядження адміністрації щодо прибирання території чи приміщень, оскільки має особисті погляди на ці питання. Просить не карати його суворо та визначити йому покарання , з урахуванням перерахунку згідно ч.5 ст.72 КК України.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що працює оперуповноваженим в КВК № 80. Засуджений ОСОБА_4 , коли прибув до місця відбуття покарання , в нього був вилучений мобільний телефон. Засуджений був ознайомлений з порядком відбування покарання. Між тим, під час знаходження в КВК № 80 він неодноразово порушував режим відбуття покарання, у зв`язку з чим поміщувався в ДІЗО та приміщення камерного типу. Він проводив неодноразово з ОСОБА_4 бесіди, на деякий час останній виправлявся, але потім знов допускав порушення, в основному він відмовлявся від виконання обов`язків з прибирання та, взагалі, не хотів працювати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що працює оперуповноваженим в КВК № 80. ОСОБА_4 знає як засудженого , який відбував покарання у вищеназваній колонії. Під час відбуття покарання , засудженим ОСОБА_4 неодноразово порушувались правила утримання, вилучались заборонені предмети. ОСОБА_4 відмовлявся без будь-яких об`єктивних причин від виконання громадських робіт, прибирання території, тощо.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами:

- довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , з якої убачається, що за час перебування в КВК в Дніпропетровській області № 80, за період з 19.10. 2014 року по 05.12.2014 року , він 21 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності , тобто на протязі року. Заохочень не мав ( а.с. 10 т.2);

- заключеннями, рапортами та поясненнями посадових осіб КВК № 80 та засудженого ОСОБА_4 ( а.с.19-24 т.2);

-постановою про поміщення засудженого ОСОБА_4 в приміщення камерного типу від 19.11.2014 року ( а.с.16 т.2).

У зв"язку із визнанням обвинуваченим своє вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні в повному обсязі та фактичних обставин , на підставі його клопотання, розгляд справи проведений відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в рамках допиту обвинувачого , вже досліджених письмових доказів та даних, які характеризують його особу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.391 КК України за ознаками: злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі , якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги , що він визнав вину у скоєному злочині в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: за місцем відбуття покарання характеризується негативно, раніше судимий .
Обставинами, які пом`якшує покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому , що передбачені ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєному злочині в повному обсязі , наявність пом"якшуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції , передбаченої 391 КК України, за правилами ст.71 ч.1 КК України, з урахуванням вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року та за правилами перерахунку, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, тобто здійснивши зарахування строку попереднього ув"язнення у строк покарання на підставі Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ.
Із матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 27.04.2013 року. Вирок Павлоградського місьрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 за ст.121 ч.1 КК України був винесений 16.05.2014 року , за яким він засуджений до 6 років позбавлення волі ( а.с. 75-77 т.1). Зазначений вирок був оскаржений в апеляційному порядку , але ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 .09.2014 року залишений без змін, тобто на підставі ч. 5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 27.04.2013 року по 17.09.2014 року підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, за даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 був етапований із КВК № 80 до Криворізької установи відбуття покарань № 3 УДПтСУ у зв`язку із розглядом даної справи, де він знаходиться з 18.02.2015 року по теперішній час ( а.с.70, 72 т.1)
На підставі ч.5 ст.72 КК України п.3 пп. «ґ» час перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження включається до строку попереднього ув`язнення.
Крім того, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 07.11.2014 року відносно ОСОБА_4 були застосовані вимоги ст.6 Закону України « Про амністію у 2014 році» та невідбуте ним покарання скорочено на ? частину, таким чином, початок строку відбуття покарання визначений 27.04.2013 року, а кінець- 23.10.2016 року.
Згідно із ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України " Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року № 838-УІІІ , суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".
Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речових доказів не має.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та визначити йому покарання у вигляді 1 ( одного ) року та 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте засудженим покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року та призначити остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 ( одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі абз. 1, 2 ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 час попереднього ув"язнення за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2014 року з 27.04.2013 року по 17.09.2014 року включно та час перебування засудженого в Криворізькій установі відбуття покарань № 3 УДПтСУ у зв`язку із розглядом даної справи з 18.02.2015 року до дня винесення вироку судом, із розрахунку : один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі. Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за даним вироком , у зв"язку із його фактичним відбуттям та звільнити з під варти з-залу суду.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1