ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 384/461/16-к
Провадження № 1-кс/384/47/2016
Слідчий суддя
Вільшанського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП
ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,
Голова ПСП ім. Шевченка в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, не заперечує щодо задоволення клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, який просив задовольнити клопотання, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України - арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. У даному кримінальному провадженні зволікання з накладенням арешту на корпоративні права ПСП ім. Шевченка може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. З огляду на вказане, майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Слідчий суддя, врахувавши вищезазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні доказів, шляхом арешту майна, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, вважає, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно. Обираючи спосіб обтяження майна, слідчий суддя об`єктивно приходить до висновку про необхідність заборонити державним реєстраторам Реєстраційної служби здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також будь-яких змін до відомостей стосовно ПСП ім. Шевченка, оскільки незастосування таких заходів може призвести до відчуження (зникнення), втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, начальником слідчого відділу доведено, що орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б переважали інтереси держави, слідчим суддею не встановлено. Таким чином, клопотання підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Слідчий суддя ОСОБА_1