Справа № 352/1057/13-к
Провадження № 1-кс/352/86/13
У Х В А Л А

про дозвіл на затримання з метою приводу

16 квітня 2013 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю прокурора Боднарука А.В.

заступника начальника

СВ Тисменицького РВ УМВС

підполковника міліції ОСОБА_2

за участю секретаря Кожуховської О.І.

розглянув клопотання заступника начальника СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області підполковника міліції ОСОБА_2 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання надійшло до суду 16 квітня 2013 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора Боднарука А.В., заступника начальника СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області підполковника міліції ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України

Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, 03 січня 2007 року приблизно о 19.30 год., у темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по автодорозі Стрий-Чернівці у напрямку м. Калуша. В с. Майдан Тисменицького району ОСОБА_3 рухався на підйом по прямій ділянці дороги, яка є з двостороннім рухом транспорту і має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділені одинарною суцільною горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.1. В цей час, у напрямку зліва на право відносно руху його автомобіля, проїзну частину дороги переходив пішохід ОСОБА_4, який, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, хитався при ходьбі. Водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не урахував зміни дорожньої обстановки, яка склалась, маючи обєктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_4, який створив небезпеку для його руху, не вжив заходів до зменшення швидкості автомобіля аж до його повної зупинки, внаслідок чого вчинив на пішохода наїзд.

В результаті допущених ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.3., 1.5., 1.10., 2.3. б), 12.1. та 12.3 Правил дорожнього руху України сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми під мякі покриви голови, мяку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, що ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, від яких наступила його смерть.

25 липня 2007 року СУ УМВС в Івано-Франківській області винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і цього дня його оголошено в розшук.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працює, одружений, згідно ст. 89 КК України не судимий, житель ІНФОРМАЦІЯ_3.

Органом досудового розслідування 16 квітня 2013 року подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, даними протоколу огляду місця події, даними протоколів відтворення обстановки та обставин події, висновками судово-медичної, судово-автотехнічної експертиз та іншими доказами.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства є наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та суду.

Проаналізувавши особу підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що останній, перебуваючи на даний час на роботі у Великобританії, та завідомо знаючи, що знаходиться у розшуку, за вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, з метою уникнення кримінальної відповідальності в Україну не повертається.

Тому, заступник начальника СВ Тисменицького РВ УМВС звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями допитаних свідків по кримінальному провадженню.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов'язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання заступника начальника СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області підполковника міліції ОСОБА_2., погоджене з старшим прокурором прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000126 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця с. Вікторів Галицького району Івано-Франківської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працючого, одруженого, згідно ст. 89 КК України несудимого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду доручити начальнику Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов'язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала втрачає закону силу 16 серпня 2013 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Гургула В.Б.