Провадження № 1-кс/296/3562/15
УХВАЛА
Іменем України
30 грудня 2015 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , як потерпілий у кримінальному провадженні № 0000048, звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 29.09.2015 р. про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внесеного 19.02.2014 р. до ЄРДР за № 0000048 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.205, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
В судове засідання скаржник подав заяву у якій просив розглянути дану скаргу у його відсутність та його представника, наполягав на задоволенні скарги, додав до заяви письмові докази і письмові доводи на підтримання скарги з проханням скасувати постанову слідчого від 29.09.2015 р., матеріали даного провадження направити для проведення досудового розслідування та надати конкретних вказівок органу досудового розслідування по конкретним епізодам кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання також надала заяву про зайнятість у судовому засіданні у апеляційній інстанції, проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на повноту проведеної перевірки і на всебічне з`ясування фактичних обставин справи, а тому просила вважати доводи скаржника безпідставними.
Слідчий суддя, вивчивши письмові доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а також представлені прокурором матеріали кримінального провадження № 0000048 в десяти томах, дійшов наступного.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявник під час досудового провадження має право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як видно з матеріалів справи, кримінальне провадження №0000048, згідно витягу з Реєстру, зареєстроване 19.02.2014 р. за ознаками ст.190 ч.1 КК України заволодіння невстановленими особами в період 2000-2008 років, шляхом зловживання довірою, майном ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль». Досудове розслідування здійснювалося в групі слідчих старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 (т.1-а.с.1).
Постановою прокурора від 15 квітня 2014 року до цього кримінального провадження було приєднане кримінальне провадження № 000057, що надійшло зі слідчого відділу прокуратури Житомирської області, і складало 10 окремих епізодів кримінальних правопорушень, вчинених щодо майна тих же товариств (т.2-а.с.253-254; т.3-а.с.9-13).
Слідчим ОСОБА_5 ці десять, приєднаних до кримінального провадження №0000048, епізодів кримінальних правопорушень у 2012-2013 рр. розслідувалися у кримінальному провадженні за реєстраційним № 0000020. Це вбачається із процесуальних рішень, що надані стороною скаржника (потерпілого), згідно додатку 1 на 6 арк..
У зв`язку із проявами упередженості слідчого ОСОБА_5 , який не виконував вказівок слідчих суддів на забезпечення повноти, всебічності і неупередженості досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2015 року цей слідчий був відведений від участі у кримінальному провадженні №0000048 (т.10 остання нумерація відсутня).
Із повідомлення гр. ОСОБА_3 від 09.10.2015 року та доручення начальника слідчого відділу СУ УМВС вбачається, що на виконання ухвали суду про відвід слідчого здійснення досудового слідства 29 вересня 2015 року було доручено слідчому ОСОБА_4 (т.10 остання нумерація відсутня).
Винесена слідчим ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження датована також цього ж дня 29 вересня 2015 року.
З огляду на це, цілком обґрунтованим є висновок про те, що слідчий ОСОБА_4 досудового слідства взагалі не здійснював.
Однак на цей час, згідно ухвали слідчого судді від 05 червня 2015 року до ЄРДР станом на 08.07.2015 року (т.10-а.с.70) були внесені епізоди кримінальних правопорушень з наступною фабулою: - «В період часу з 03.04.2000 р. по 26.04.2000 р. невстановлена слідством особа, у невстановленому місці, з метою подальшого використання завідомо підробленого документу, внесла до договору купівлі-продажу від 03.04.2000 р. та акту приймання-передачі за цю ж дату; договору купівлі-продажу від 10.04.2000 р. та акту приймання-передачі за цю ж дату; договору купівлі-продажу від 24.04.2000 р. та акту приймання-передачі за цю ж дату; договору купівлі-продажу від 26.04.2000 р. та акту приймання-передачі за цю ж дату завідомо неправдиві відомості, вчинивши підроблення офіційного документу, що посвідчується підприємством, яке має право посвідчувати такий документ і який надає право, з метою його використання, заволодівши таким чином майном ТОВ «Стиль» та ТОВ «Інтерстиль» - ст.358 ч.1 КК України».
Цей епізод являється складовою частиною кримінального провадження № 0000048 (епізод № 13), що вбачається з витягу з ЄРДР (т.10-а.с.92).
Таким чином, по вказаним нововиявленим епізодам кримінальних правопорушень досудове слідство взагалі не здійснювалося.
Окрім того, в передостанній раз кримінальне провадження було закрите постановою слідчого ОСОБА_5 від 23.06.2015 року (т.9-а.с.273-282).
Ця постанова скасована як незаконна ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року (т.10-а.с.10-11).
На виконання вказівок цієї ухвали слідчого судді жодних слідчих та інших процесуальних дій, в тому числі слідчим ОСОБА_4 , не здійснено. Слідчий ОСОБА_4 своєю постановою від 29 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження фактично лише продублював винесену слідчим ОСОБА_5 постанову про закриття кримінального провадження від 23 червня 2015 року.
Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2015 року підлягає скасуванню, так як слідчий, проявляючи упередженість, не виконав наступних своїх процесуальних обов`язків.
Так, у відповідності до вимог ст.9 ч.2 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.91 ч.2 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За правилами ст.94 ч.1 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.110 ч.5 п.2 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
У оскаржуваній постанові не наведено і не спростовано жодного доводу потерпілого ОСОБА_3 і не дана оцінка жодному із наданих ним чисельних доказів на підтвердження факту шахрайського заволодіння його меблевим бізнесом.
Скасовуючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий суддя, керуючись ст.307 ч.2 п.3 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати орган досудового розслідування вчинити конкретні слідчі та інші процесуальні дії, направлені на перевірку доводів потерпілого ОСОБА_3 з метою забезпечення всебічності, повноти та неупередженості досудового слідства, в тому числі тих, які не виконані згідно інших судових рішень у цьому провадженні.
Із витягу з Реєстру вбачається, що на даний час кримінальне провадження № 0000048 складає 13 епізодів кримінальних правопорушень (т.10-а.с.87-93).
Дослідження змісту коротких фабул цих 13-ти епізодів вказує на невиконання органом досудового розслідування деяких ухвал слідчих суддів про внесення до Реєстру конкретних епізодів кримінальних правопорушень.
Так, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2013 року органу досудового розслідування дана вказівка внести до Реєстру 12 конкретних епізодів кримінальних правопорушень, три з яких, що безпосередньо стосуються майна ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль», до цього часу до Єдиного реєстру досудових дослідувань (ЄРДР) так і не внесені. Це наступні епізоди кримінальних правопорушень:
1. протиправний продаж у липні 2000 року директором ТОВ «Інтерстиль» ОСОБА_6 земельної ділянки 1,85 га на користь ТОВ «Класум», директором якого був ОСОБА_7 - племінник Копиленка;
2. підроблення договору фінансового лізингу від 30.10.2000 року за підписом в.о. директора ТОВ «Інтерстиль» ОСОБА_3 , в результаті чого цілісний майновий комплекс товариства був переданий на папері в проміжне користування ТОВ «Класум»;
3. оформлення шахрайським шляхом договорів фінансового лізингу від 15-16 вересня 2001 року про передачу цілісного майнового комплексу ТОВ «Стиль» у розпорядження ТОВ «Фабрика Класум» з послідуючим його викупом за залишковою вартістю.
Вказана ухвала суду надійшла слідчому ОСОБА_5 для виконання 28 травня 2013 року ще у кримінальному провадженні №0000020, що підтверджено стороною потерпілого документально супровідним листом та ухвалою суду додаток 2.
Вказані три епізоди кримінальних правопорушень слідчий суддя зобов`язує орган досудового розслідування внести до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України протягом 24 год. з часу отримання повного тексту цієї ухвали суду.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що кожен раз, скасовуючи чергову незаконну постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження, слідчі судді в ухвалах давали вказівки перевірити кожен довід потерпілого ОСОБА_3 по кожному епізоду кримінального правопорушення про його вчинення конкретними особами.
Такі вказівки безумовно означали те, що при прийнятті рішення про закриття провадження слідчий зобов`язаний був навести і спростувати кожен довід потерпілого, при цьому вказавши, чому в діях конкретної умовно підозрюваної особи немає складу того чи іншого кримінального правопорушення.
Саме тому, з метою забезпечення виконання виключно всіх ухвал суду про скасування постанов про закриття кримінального провадження, в даному випадку слідчий суддя зобов`язує орган досудового розслідування по кожному із вказаних трьох епізодах кримінальних правопорушень, що мають бути внесені до ЄРДР, при прийнятті по ним процесуальних рішень перевірити та врахувати кожен довід потерпілого ОСОБА_3 із його чисельних клопотань.
Зокрема, з метою забезпечення всебічності, повноти та неупередженості досудового слідства по епізоду № 1 про незаконну продажу земельної ділянки 1,85 га. слідчим суддею звертається увага на наступне.
Стороною потерпілого надані копії процесуальних документів із кримінального провадження №0000020 (додаток 3), із яких вбачається наступне.
Потерпілий ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні подав клопотання слідчому ОСОБА_8 від 28 березня і 28 травня 2013 року про допит ОСОБА_9 та нотаріуса ОСОБА_10 з питань, що мають значення для справи по цьому епізоду.
Листом від 29 березня 2013 року слідчий задовольнив це клопотання про допит свідка ОСОБА_9 , призначивши навіть дату допиту.
Надалі постановою від 31 травня 2013 року слідчим з того ж питання було прийнято рішення про відсутність необхідності в допитах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 31 липня 2013 року слідчого було зобов`язано задовольнити клопотання сторони потерпілого і допитати по вказаному епізоду свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .
Сторона потерпілого вказує, що ці документи та багато інших важливих документів не були виділені слідчим відділом прокуратури Житомирської області 28 березня 2014 року із кримінального провадження №0000020 для об`єднання з кримінальним провадженням №0000048. Це вбачається із описів томів провадження №0000020. Такий стан справ призвів до того, що по вказаному епізоду купівлі-продажі земельної ділянки 1,85 га, прийшлося у кримінальному провадженні №0000048 заявляти нове клопотання № вс-37 від 10 червня 2015 року.
Стороною потерпілого на документах додатку 3 вказані аркуші справи (89-93,126,259,264), де в томі 49 знаходяться невиділені документи.
Як вбачається із постанови від 28 березня 2014 року про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000020 (т.3-а.с.2-3), дійсно ці документи серед інших із т.49 не виділялися.
У клопотанні потерпілого № вс-37 від 10 червня 2015 року потерпілий ОСОБА_3 наводить ґрунтовні доводи про неправомірність дій конкретної службової особи - директора ТОВ «Інтерстиль» ОСОБА_6 по продажі земельної ділянки 1,85 га. Ставляться питання про проведення слідчих та інших процесуальних дій, в тому числі про допит як свідків ОСОБА_9 та нотаріуса ОСОБА_10 (т.9-а.с.135-140).
Із змісту клопотання вбачається, що проведення слідчих та інших процесуальних дій, про які клопоче ОСОБА_3 , дійсно направлене на досягнення всебічності, повноти та неупередженості досудового слідства по даному епізоду.
Не зважаючи на це, постановою від 15 червня 2015 року слідчий з надуманих мотивів відмовив у задоволенні цього клопотання (т.9-а.с.150).
У зв`язку з очевидною незаконністю постанови слідчого ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року вона була скасована з дачею вказівки задовольнити клопотання ОСОБА_3 (т.10-а.с.52-54).
На підставі наведеного на орган досудового розслідування покладається обов`язок виконати ухвали слідчих суддів Корольовського району м. Житомира від 31 липня 2013 року та від 14 липня 2015 року і виконати всі слідчі та інші процесуальні дії, перевірити доводи і надати їм належну правову оцінку, зазначені в клопотаннях потерпілого ОСОБА_3 28 березня 2013 року та № вс-37 від 10 червня 2015 року.
При цьому слідчим суддею звертається увага, що нотаріус не може відмовлятися від дачі показань з посиланням на нотаріальну таємницю, адже ця таємниця вже розкрита самим фактом досудового слідства. Відповідний нотаріально посвідчений договір вже мається у справі. Мова лише йде про відповідність вимогам закону оформлення цього договору, про що й має дати показання нотаріус.
Враховуючи право потерпілого, наведене в його клопотанні, ці слідчі дії мають бути проведенні з участю потерпілого та його представника.
Також має бути виконана постанова суду від 12 квітня 2013 року при поверненні кримінальної справи на додаткове розслідування з питання можливого заниження ціни продажу земельної ділянки 1,85 га за 21250 грн. в той час, коли невдовзі ця ціна для ТОВ «Класум» вже була встановлена в сумі 173959 грн. (т.9-а.с.145-149). Це питання слід з`ясувати експертним шляхом з врахуванням відповідних нормативів оцінки землі, що діяли на час продажу земельної ділянки та дати її оцінки ТОВ «Класум».
За результатами досудового слідства по цьому епізоду має бути прийняте процесуальне рішення щодо законності дій конкретних осіб, причетних до продажу-купівлі земельної ділянки, на якій знаходилася виробнича база ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль», у власність ТОВ «Класум».
Зокрема, має бути дана оцінка доводам ОСОБА_3 про свідому протиправність дій у цій частині директора ТОВ «Інтерстиль» ОСОБА_6 , наведених потерпілим у клопотанні від 01 липня 2014 року (арк.17) т.5-а.с.189-208.
Досліджуючи питання вибіркового виділення із кримінального провадження №0000020 не всіх важливих для кримінального провадження №0000048 документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Досліджені надані стороною потерпілого описи томів кримінального провадження №0000020, починаючи з тому № 34 (додаток 3), і копії документів виділені із цього провадження згідно постанови від 28 березня 2014 року, що стали документами кримінального провадження №0000048 (т.3-а.с.2-3,14-353; т.4-а.с.1-346).
Дійсно, абсолютна більшість документів, що надавалися ОСОБА_3 на підтвердження факту шахрайського заволодіння його меблевим бізнесом не виділялася.
Наприклад, із постанови від 28 березня 2014 року про виділення матеріалів з кримінального провадження вбачається, що виділення починається з т.34, зокрема, виділені а.с.15-22. В кримінальному провадженні №0000048 цей документ знаходиться в т.3-а.с.17-24 і являється заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину, що зареєстрована в УМВС 04 січня 2012 року. У цій заяві зазначено, що до неї додаються докази на 79 арк., однак ці додатки у кримінальне провадження №0000048 не виділені.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 надавав вказані 79 арк. документів як докази про вчинення проти нього злочину, вони мають бути із кримінального провадження №0000020 приєднані в копіях до кримінального провадження №0000048.
Окрім того, в цій заяві (т.3-а.с.17-24) ОСОБА_3 вказує на перші 11 епізодів шахрайської схеми по заволодінню його меблевим бізнесом з переліком конкретних осіб, причетних до цього, способу, у який ОСОБА_11 домігся довіри до нього тощо. Всі доводи ОСОБА_3 із цієї заяви мають бути ретельно перевірені шляхом детального допиту вказаних у заяві осіб та здійснення інших слідчих та процесуальних дій. Кожному конкретному доводу заяви має бути дана оцінка при прийнятті остаточного рішення. У разі не підтвердження кожен довід має бути спростований з посиланням на конкретні матеріали їх перевірки.
Із наданої стороною потерпілого документів (додаток 4) вбачається, що за вказаною заявою ОСОБА_3 працівники УДСБЕЗ УМВС перевірили заяву, зібрали три томи матеріалів перевірки і склали довідку, у якій дали скрупульозну оцінку про наявність в діях ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ознак складу злочину, передбаченого ст.ст.190 ч.4, 358 КК України, по шахрайському заволодінню меблевим бізнесом ОСОБА_3 ..
Так як вказана довідка та три томи матеріалів перевірки заяви ОСОБА_3 згідно висновків УДСБЕЗ УМВС є доказами на підтвердження доводів ОСОБА_3 про вчинення конкретними особами проти нього злочину, копії цієї довідки та трьох томів матеріалів перевірки із кримінального провадження №0000020 мають бути в копіях долучені до матеріалів кримінального провадження №0000048. І цим доказам та висновкам має бути дана оцінка при прийнятті остаточного рішення.
Із опису т.48 кримінального провадження №0000020 вбачається наявність заяви з додатками на а.с.5-273. Цими документами є заява ОСОБА_3 з додатками про вчинення злочину, що зареєстрована в УМВС 05 грудня 2012 року, копія якої надана суду (додаток 5 на 23 арк.).
У заяві ставиться питання про причину тривалого не притягнення конкретних осіб до кримінальної відповідальності при наявності очевидних доказів їх винуватості у заволодінні меблевим бізнесом Буравкова. У заяві наводяться докази про конкретний механізм переходу права власності на належний ТОВ «Стиль» столярний цех через посередника ТОВ «Класум» то ТОВ «Фабрика Класум»,про підроблення конкретних документів на протиправний перехід права власності на майно ТОВ «Стиль» до іншого товариства. Наводяться докази про незаконне заволодіння ТОВ «Класум» земельною ділянкою 1,85 га., що належала ТОВ «Інтерстиль» та підроблення ряду інших документів, згідно яких майно ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль» в кінцевому рахунку перейшло у відання та власність ТОВ «Фабрика Класум». Вказується на створення ТОВ «Фабрика Класум» вексельної схеми оплати лізингових платежів, в результаті чого лізингове майно так і залишилося не оплаченим, наводяться інші чисельні факти протиправного заволодіння майном ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль», яке опинилося у віданні та власності ТОВ «Фабрика Класум». До заяви додаються письмові докази на 216 арк..
Як вбачається із постанови від 28 березня 2014 року про виділення матеріалів із кримінального провадження №0000020, вказана заява з додатками не виділялася для кримінального провадження №0000048.
Зважаючи на те, що заява ОСОБА_3 від 05.12.2012 року та додані до неї докази на 216 арк. безпосередньо стосуються розслідування епізодів кримінальних правопорушень, які вказуються ОСОБА_3 як шахрайська схема по заволодінню його меблевим бізнесом, копії цієї заяви з додатками-доказами всього на 239 арк. мають бути із кримінального провадження № 0000020 приєднанні до матеріалів кримінального провадження №0000048. Кожен із доводів заяви по кожному із епізодів кримінальних правопорушень має бути перевірений і у разі їх не підтвердження наведений і спростований з посиланням на конкретні матеріали перевірки в їх сукупності при прийнятті остаточного рішення.
При цьому орган досудового розслідування має прийняти вмотивоване процесуальне рішення щодо кожної із вказаних ОСОБА_3 та у висновках УДСБЕЗ УМВС осіб, яких вважають співучасниками по шахрайському заволодінню його меблевим бізнесом, про наявність чи відсутність в їх діях складу того чи іншого злочину.
При цьому слідчий суддя акцентує увагу, що в рамках розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження не мається змоги в повній мірі встановити повноту документів із кримінального провадження №0000020, які не виділені, але мають значення для досягнення всебічності, повноти та неупередженості здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні №0000048.
Саме тому орган досудового розслідування, виходячи з таких обставин неповноти виділення матеріалів згідно постанови прокурора від 28 березня 2014 року, зобов`язаний за погодженням з державним обвинуваченням чи судом, що розглядає по суті кримінальне провадження №0000020, вивчити матеріали цього кримінального провадження і визначитися з повним переліком додаткових документів, що мають бути в копіях приєднані до кримінального провадження №0000048.
При цьому слід врахувати, що значна частина додаткових документів кримінального провадження №0000020 надана стороною потерпілого, як докази на підтвердження доводів певних клопотань.
Для забезпечення всебічності, повноти та неупередженості досудового слідства по другому вказаному епізоду кримінального правопорушення, яке має бути внесено до ЄРДР (стосовно підроблення договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року) мають бути перевірені виключно всі доводи із всіх його звернень про підроблення цього договору певними особами та надана їм правова оцінка з приводу наявності чи відсутності складу того чи іншого злочину в діях конкретних осіб, на яких вказує сторона потерпілого.
Зокрема, у цій частині має бути виконана постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2013 року, у якій зазначається наступне:
- показання ОСОБА_15 про відсутність у нього станом на 30 жовтня 2000 року будь-яких повноважень на підписання договору фінансового лізингу можуть бути перевірені лише шляхом повернення справи на додаткове розслідування;
- у цій частині орган досудового розслідування має встановити всі обставини призначення ОСОБА_15 президентом ТОВ «Інтерстиль» з метою встановлення легітимності його підпису на договорі фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року (т.9-а.с.145-149).
Окрім того, безпосередньо у договорі фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року посада ОСОБА_3 вказується як виконуючий обов`язки директора ТОВ «Інтерстиль» (т.8-а.с.154-173) в той час, як обіймання такої посади у його трудовій книжці не відмічено (т.8-а.с.193). При цьому станом на 30 жовтня 2000 року згідно трудової книжки посаду директора ТОВ «Інтерстиль» обіймав ОСОБА_6 (т.8-а.с.191-192).
Виходячи з цього орган досудового розслідування має остаточно визначитися з правовими підставами підписання цього договору ОСОБА_3 і легітимністю його підпису, в тому числі як виконуючого обов`язки директора ТОВ «Інтерстиль».
З цього ж приводу мають бути перевірені доводи ОСОБА_3 про підроблення його підпису на договорі конкретною особою ОСОБА_12 , шляхом використання чистих аркушів паперу з підписом ОСОБА_15 та печаткою ТОВ «Інтерстиль». Детальні доводи про це з посиланням на конкретні докази, які й мають бути перевірені, наведені ОСОБА_3 у заяві про вчинене кримінальне правопорушення № вс-26 від 21 квітня 2015 року. До заяви ОСОБА_15 додав 56 арк. доказових документів (т.8-а.с.134-193).
Детальні доводи ОСОБА_15 з цього ж приводу, які мають перевірятися, наведені потерпілим у клопотанні від 01 липня 2014 року (арк.4-5) т.5-а.с.189-208.
Усім доводам ОСОБА_15 в їх сукупності має бути надана вмотивована правова оцінка про наявність чи відсутність як самого факту підроблення договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року, так і причетності до цього ОСОБА_11 з висновком про наявність чи відсутність в діях останнього чи інших осіб складу певного злочину у цій частині.
Аналогічно для забезпечення всебічності, повноти та неупередженості досудового слідства по третьому вказаному епізоду кримінального правопорушення, яке має бути внесено до ЄРДР (стосовно підроблення договорів фінансового лізингу від 15-16 вересня 2001 року) мають бути перевірені доводи потерпілого ОСОБА_15 й у цій частині.
Зокрема, такі доводи, з посиланням на невиділені матеріали кримінального провадження №00000020, що мають бути перевірені під час досудового слідства, ОСОБА_15 вказує слідчому ОСОБА_5 у клопотанні від 01 липня 2014 року, які слідчий суддя вважає за необхідне навести дослівно:
«…Враховуючи можливість відсутності у Вас усіх необхідних виділених документів, я буду посилатися на докази, що маються у кримінальному провадженні №0000020, яке знаходиться в Корольовському райсуді м. Житомира, звідки Ви можете взяти відповідні копії для розслідування провадження №0000048…
… Під час досудового слідства має бути дана оцінка моїм показанням про те, що я не давав і не міг давати вказівок директору ТОВ «Стиль» ОСОБА_16 про передачу цілісного майнового комплексу у фінансовий лізинг ТОВ «Фабрика Класум».
«Я стверджував, що і ці договори фінансового лізингу були черговою ланкою у шахрайській схемі ОСОБА_11 по заволодінню моїм меблевим бізнесом.»
« ОСОБА_17 також ніколи не стверджував, що він як директор ТОВ «Стиль» підписав договори фінансового лізингу від 15 та 16 вересня 2001 року по моїй вказівці. Свідок завжди однаково пояснював, що навіть не може збагнути, як стало можливим таке підписання. Свідок висловив думку, що це могло відбутися без його участі за наявності чистих аркушів паперу з його, ОСОБА_17 , підписами, або йому ці договори підсунули серед інших документів. Більше того. ОСОБА_17 в судовому засіданні Корольовського районного суду м. Житомира та на інших допитах спростовує доводи слідства щодо свого нерозуміння поняття «заставлене майно» та категорично заперечує як свою так і мою причетність до підписання цих договорів, пояснюючи при цьому, за рахунок чого це могло статися:
ОСОБА_15 мені не казав, що потрібно підписати договір лізингу і передати ТОВ «Стиль» іншим особам, я б зразу зрозумів, що щось не так.
Я розумію, що заставне майно не може відчужуватися. Вказівки для передачі заставного майн у лізинг мені не було, договір фінансового лізингу готували юристи. Основна маса документів підписувалася, коли підписував позови, заяви з додатками, яких було багато. Я не міг їх всіх фізично почитати. Юристи, а також особи, зацікавлені в цьому, могли мені підсунути для підпису договір фінансового лізингу.
Під час допиту в прокуратурі Житомирської області мені стало відомо, що у договорах фінансового лізингу від 15.09.2001 та 16.09.2001 стоять мої підписи, які я фактично на такому документі не ставив. Договір фінансового лізингу я б ніколи не підписав, оскільки майно товариства було в заставі банку за отриманим кредитом.
(т.24, а.с.38-42, т.31, а.с.206, 212, т.46, 43-48)
«У цій частині також як мої показання, так і показання ОСОБА_17 про шахрайство ОСОБА_11 в повній мірі підтвердилися обшуком в помешканні ОСОБА_11 , коли там віднайдені чисті аркуші паперу за підписами ОСОБА_17 в кількості 12 шт., що й давало ОСОБА_11 можливість використати їх для складання договорів за підписом ОСОБА_17 поза його волею.
(том з документами, що вилучені під час обшуку)
«Окрім того, перераховане в договорах фінансового лізингу від 15-16 вересня 2001 року майно є невід`ємною частиною цілісного майнового комплексу по виготовленню меблів та столярних виробів і до передачі у фінансовий лізинг, тобто з моменту державної прийомки у вересні 2000 року, в повній мірі незаконно використовувалося для виробництва спочатку ТОВ «Класичні та сучасні меблі», а надалі ТОВ «Фабрика Класум». Такі дії мені у направленій до суду справі взагалі не інкримінуються, що й дає підстави для висновку про справедливість моїх доводів про спочатку безоплатне використання ОСОБА_11 майна ТОВ «Стиль», а потім заволодіння цим майном шляхом підроблення договорів фінансового лізингу від 15-16 вересня 2001 року» (т.5-а.с.189-208)».
Вказуючи органу досудового розслідування на перевірку таких доводів потерпілого ОСОБА_15 , в тому числі про можливість використання для підроблення договорів чистих аркушів з підписами ОСОБА_17 та печатками ТОВ «Стиль», слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Потерпілий ОСОБА_15 на підтвердження факту підроблення договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року надав слідчому висновок експерта, з якого вбачається, що на аркушах тексту договору спочатку були проставлені відтиски печаток, а поверх них надрукований сам текст (т.8-а.с.174-183).
З врахуванням таких даних та факту виявлення під час обшуку у ОСОБА_11 чистих аркушів паперу з підписами ОСОБА_17 та печатками ТОВ «Стиль» доводи ОСОБА_15 про підроблення договорів фінансового лізингу від 15-16 вересня 2001 року мають бути перевірені під час досудового слідства шляхом встановлення оригіналів цих договорів та проведення по ним відповідних експертних досліджень, які були здійсненні по договору від 30 жовтня 2000 року.
Здобутим доказами має бути дана об`єктивна оцінка в їх сукупності з висновком про те, мав чи не мав місце факт підроблення договорів та про наявність чи відсутність в діях певних осіб, в тому числі ОСОБА_11 , складу кримінального правопорушення по підробленню документів.
Матеріалами кримінального провадження №0000048 підтверджуються доводи скарги потерпілого і про невиконання органом досудового розслідування іншої ухвали слідчого судді про внесення до Реєстру конкретних епізодів кримінальних правопорушень.
Так, 26.08.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_5 із заявою-клопотанням про внесення до ЄРДР 10 епізодів кримінальних правопорушень, що також стосуються з`ясування обставин досудового розслідування кримінального провадження №0000048 (т.5-а.с.247-264).
Бездіяльність слідчого за цією заявою була оскаржена 28 серпня 2014 року ОСОБА_3 слідчому судді, де викладені короткі фабули епізодів кримінальних правопорушень, не внесених слідчим до ЄРДР. Сторона потерпілого підтвердила це копією скарги додаток 6 на 2 арк..
Дана скарга була задоволена ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира 09 вересня 2014 року, яка надійшла органу досудового розслідування безпосередньо із суду для виконання 26 березня 2015 року (т.7-а.с.117-119).
Зокрема, в ухвалі зазначається наступне:
- «З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирської області ОСОБА_5 із заявою від 26.08.2014 року про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення десяти епізодів кримінальних правопорушень, при цьому заяви не були внесені до ЄРДР.
- Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
- Враховуючи те, що вказані вимоги закону не були застосовані при вирішенні заяви ОСОБА_18 , суд зобов`язує старшого слідчого СУ УМВС України в Житомирської області ОСОБА_5 вирішити заяву ОСОБА_3 у строки та в порядку, встановленому ст.214 КПК України».
Органом досудового розслідування на виконання цієї ухвали слідчого судді заява ОСОБА_3 від 26 серпня 2014 року так і залишилася до цього часу не розглянутою і зазначені у ній епізоди кримінальних правопорушень не внесені до ЄРДР.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя зобов`язує орган досудового розслідування внести до ЄРДР із заяви ОСОБА_3 від 26 серпня 2014 наступні епізоди кримінальних правопорушень, по яким здійснити всебічне, повне та неупереджене досудове розслідування:
1. Організація замаху на підроблення Додатку 4 від 07 березня 2008 року до договору лізингу від 02 липня 2004 року.
2. Підроблення Додатку 4 від 07 березня 2008 року до договору лізингу від 02 липня 2004 року.
3. Підроблення Акту про повернення майна на виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 01.112006 р. № 6/91 «Д», Рішення господарського Житомирської області від 25.08.2004 р. № 6/91 «Д»
4. Підроблення Акту звірки заборгованості A3 № 1-06 від 29 червня 2005 року.
5. Підроблення Угоди від 30 січня 2001 року про поступку договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року.
6. Підроблення Протоколу № 3 від 26 січня 2001 року зборів засновників ТОВ «Фабрика Класум».
7. Підроблення Акту приймання-передавання майна від 31 січня 2001 року з додатком до протоколу № 3 від 26 січня 2001 року.
8. Підроблення Договору фінансового лізингу від 15 вересня 2000 року.
9. Підроблення Договору фінансового лізингу від 01 лютого 2001 року та акту приймання-передачі до нього від 01 лютого 2001 року.
При цьому із цієї заяви ОСОБА_15 виключається епізод про підроблення договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року, так як вказівка про його реєстрацію в ЄРДР вже була дана вище (т.5-а.с.247-264).
Слід вказати, що раніше вказані три і зараз дев`ять епізодів кримінальних правопорушень, що підлягають реєстрації в ЄРДР, знаходяться у взаємозв`язку з обставинами досудового розслідування кримінального провадження №0000048, тому через прокурора, що здійснює процесуальне керівництво, потрібно вирішити питання про об`єднання цих 12 епізодів з кримінальним провадженням №0000048.
Під час здійснення досудового слідства по вказаним дев`яти епізодам кримінальних правопорушень на виконання закону про всебічність, повноту та неупередженість розслідування на орган досудового розслідування покладається обов`язок перевірити всі доводи ОСОБА_15 з посиланням на 82 доданих аркушів документів про вчинення вказаних дев`яти кримінальних правопорушень шляхом проведення відповідних слідчих та інших процесуальних дій, в тому числі тих, на які вказує у заяві-клопотанні від 26 серпня 2014 року потерпілий (т.5-а.с.247-264).
При цьому у цій заяві-клопотанні вказано, що заявником додаються документи на 82 арк., мається відмітка канцелярії про прийняття документів. Разом з тим, в т.5 після самої заяви-клопотання, що викладена на 18 арк., доданих документів не підшито, тому під час досудового слідства ці документи мають бути приєднані до кримінального провадження.
За результатами досудового слідства по кожному із цих дев`яти епізодів мають бути наведені доводи ОСОБА_15 про вчинення кримінального правопорушення і прийняте вмотивоване рішення про наявність чи відсутність фактів кримінальних правопорушень та наявності чи відсутності в діях певних осіб, в тому числі тих, на яких посилається ОСОБА_15 , складу певного злочину.
Із витягу з ЄРДР (т.10-а.с.87-93) вбачається, що кримінальне провадження № 0000048 на даний час складає 13 епізодів кримінальних правопорушень, першим з яких є узагальнений епізод про те, що невстановлені особи у період 2000-2008 років шляхом зловживання довірою заволоділи майном ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль» ст.190 ч.1 КК України.
Другий епізод викладений з наступною фабулою:
- «Невстановлена слідством особа, у невстановлений час та місці, підробила документи, з метою створення уяви про борги ТОВ «Інтерстиль» перед ТОВ «Класум» - ст.358 ч.1 КК».
В оскаржуваній постанові підстав для закриття провадження по ньому епізоду не вказано.
Дослідження десяти наявних томів закритого кримінального провадження показує, що будь-яких даних про здійснення по цьому епізоду всебічного, повного та неупередженого досудового слідства не мається, тому по цьому епізоду має бути здійснене досудове слідство, за результатами якого тільки й може бути прийняте остаточне рішення.
Під час досудового слідства мають бути перевірені доводи потерпілого ОСОБА_15 з цього приводу, викладені ним у заяві від 05 грудня 2012 року (арк.17-19 додаток 5, наданий стороною потерпілого).
Третій епізод викладений з наступною фабулою:
- «Посадові особи ТОВ «Фабрика Класум», у період часу з лютого по вересень 2001 року. вводячи в оману посадових осіб ТОВ "Стиль", шляхом незаконного безоплатного користування виробничими потужностями вказаного товариства, заволоділи майном ТОВ «Стиль», чим заподіяли вищевказаному підприємству матеріальної шкоди ст. 190 ч. 1 КК».
В оскаржуваній постанові підстав для закриття провадження по цьому епізоду не вказано.
Дослідження десяти наявних томів закритого кримінального провадження показує, що будь-яких даних про здійснення і по цьому епізоду всебічного, повного та неупередженого досудового слідства не мається.
Разом з тим, із договорів фінансового лізингу вбачається, що все майно ТОВ «Інтерстиль» для меблевого виробництва було передано в лізинг ТОВ «Класум» 30 жовтня 2000 року і надалі договір переуступлений ТОВ «Фабрика Класум» угодою від 30 січня 2001 року.. Майно ж ТОВ «Стиль» для столярного виробництва було передано у фінансовий лізинг ТОВ «Фабрика Класум» майже через рік двома договорами від 15-16 вересня 2001 року (додаток 7, наданий стороною потерпілого).
Таким чином, для перевірки доводів потерпілого Буравкова під час досудового слідства і має бути з`ясовано, чи виготовлялися ТОВ «Класум» з 30 жовтня 2000 року і надалі ТОВ «Фабрика Класум» до 15-16 вересня 2001 року столярні вироби за рахунок безоплатного використання виробничих потужностей ТОВ «Стиль», і якщо так, то які матеріальні збитки і ким конкретно заподіяні цьому товариству.
Четвертий епізод викладений з наступною фабулою:
- «Посадові особи ТОВ «Фабрика Класум», у невстановлений слідством час та місці, зловживаючи довірою посадових осіб Тетерівської сільської ради, заволоділи земельною ділянкою площею 1,37 га, яка належить ТОВ «Телесинтез», чим заподіяли вищевказаному підприємству матеріальної шкоди - ст. 190 ч. 1 КК».
В оскаржуваній постанові не вказано жодних підстав для закриття кримінального провадження по цьому конкретному епізоду.
Під час відновленого досудового слідства мають бути перевірені доводи потерпілого ОСОБА_15 про незаконне заволодіння цією земельною ділянкою, організоване ОСОБА_11 шляхом використання неосвіченого в цих питаннях ОСОБА_19 . Ці доводи наведені в заяві потерпілого від 05 грудня 2012 року (арк.21-22 додатку 5).
Шостий епізод викладений з наступною фабулою:
_ «Посадові особи ТОВ «Фабрика Класум», у невстановлений слідством час та місці, вводячи в оману посадових осіб ТОВ «Стиль,» та ТОВ «Інтерстиль», шляхом уникнення фактичного безготівкового перерахування лізингових платежів за користування їх цілісними майновими комплексами, заволоділи майном ТОВ «Стиль» та ТОВ «Інтерстиль», чим заподіяли вищевказаним підприємствам матеріальної шкоди - ст. 190 ч. 1 КК».
Закриваючи кримінальне провадження у цій частині, слідчий в оскаржуваній постанові послався на показання ОСОБА_6 та ОСОБА_20 (директора та головного бухгалтера ТОВ «Фабрика Класум»), що оплата лізингових платежів ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль» здійснювалася векселями, які поступово погашалися.
При цьому звертає на себе увагу те, що навіть з наведених в оскаржуваній постанові показань цих свідків вбачається, що повної оплати лізингових платежів (повного погашення векселів), так і не відбулося.
Разом з тим, факт повного чи часткового погашення векселів має підтверджуватися не показаннями свідків, а виключно документально.
З цього приводу в оскаржуваній постанові не наведено і не спростовано жодного доводу потерпілого ОСОБА_3 про повну відсутність оплати лізингових платежів.
Під час досудового слідства мають бути перевірені доводи потерпілого ОСОБА_15 , наведені ним у заяві-клопотанні № вс-19 та клопотанні № вс-20 від 23 березня 2015 року і № вс-34 від 16 червня 2015 року, про те, що лізингові платежі за майно ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль» у безготівковій формі взагалі не було здійснено, а шляхом варіацій з видачею векселів та їх постійною заміною було взагалі уникнуто оплати за користування майном товариств. При цьому не оплачені векселі по ТОВ «Інтерстиль» були знайдені під час обшуку в житлі ОСОБА_12 . На підтвердження своїх доводів ОСОБА_15 додав документальних доказів, відповідно, на 91 та 107 арк. (т.8-а.с.1-100; т.7-а.с.120-232; т.9-а.с.177-182).
Слід також зазначити, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року на орган досудового розслідування також покладено обов`язок задовольнити клопотання потерпілого № вс-34 від 16 червня 2015 року (т.10-а.с.56-58).
При прийнятті остаточного процесуального рішення по даному епізоду мають бути наведені виключно всі доводи потерпілого ОСОБА_15 та оцінені в сукупності надані ним докази з чітким висновком про те, були чи ні оплачені лізингові платежі і якщо ні, то з чиєї вини з відповідними висновками щодо наявності чи відсутності в діях конкретних осіб складу того чи іншого злочину.
Сьомий епізод викладений з наступною фабулою:
- «У період часу з 10.03.2000 р. по 12.12.2000 р. невстановлена слідством особа, у невстановленому місці, з метою прикриття незаконної діяльності, створила ряд суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб): ТОВ «Сучасні меблі», ТОВ «Класичні меблі», ТОВ «Класичні і сучасні меблі», ТОВ «Фабрика Класум» - ст.205 ч.1 КК».
В оскаржуваній постанові при прийнятті рішення про закриття провадження по цьому епізоду без будь-якої оцінки фактичної господарської діяльності товариств, зокрема, ТОВ «Сучасні меблі», ТОВ «Класичні меблі», ТОВ «Класум» вказано, що не здобуто доказів про їх створення без мети здійснення господарської діяльності та отримання прибутку або з метою прикриття незаконної діяльності.
Зокрема, слідчим не дано оцінки джерелам, за рахунок яких формувався статутний фонд цих товариств, коли, наприклад, згідно протоколу № 10/1 від 18 грудня 2000 року перші два товариства, як засновники ТОВ «Класум», збільшують статутний фонд ТОВ «Класум» до 10000000 грн. за рахунок нематеріальних активів різного роду проектної документації із створення сучасного високотехнологічного цеху столярних виробів (додаток 8, наданий стороною потерпілого).
Та обставина, що вказаний доказ наданий стороною потерпілого, вкотре вказує на неповноту досудового слідства у кримінальному провадженні №0000048, яка має бути досягнута шляхом витребування із кримінального провадження №0000020 виключно всіх документів, що мають значення для провадження №0000048.
Що стосується розслідування цього епізоду кримінального правопорушення, то під час відновленого досудового слідства мають бути ретельно досліджені питання формування статутних фондів за рахунок такої високо кошторисної проектної документації, адже вона не могла не готуватися відповідними кваліфікованими проектними інституціями, з якими ТОВ «Сучасні меблі» та ТОВ «Класичні меблі» мали б укладати відповідні угоди і оплачувати виконані роботи.
Окрім того, із наданого стороною потерпілого додатку 9 вбачається, що виключно вся документація стосується створення сучасного високотехнологічного цеху столярних виробів.
В той же час згідно проаналізованих в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду від 09 квітня 2013 року документів чітко вбачається, що столярний цех ще з 1997 року почав будуватися за проектом ТОВ «Стиль» і станом на час створення ТОВ «Сучасні меблі» та ТОВ «Класичні меблі» (березень 2000 року додаток 9, наданий стороною потерпілого) був майже в стані готовності. У вересні 2000 року цей цех був прийнятий в експлуатацію, як нібито побудований ТОВ «Класум» (додаток 10, наданий стороною потерпілого).
Виходячи з зазначених обставин, під час досудового слідства і має бути встановлено факт правдивості чи штучності створення статутних фондів згаданих товариств за рахунок таких високо кошторисних проектних документів.
Восьмий епізод викладений з наступною фабулою:
- «06.07.2000 р. невстановлена особа, у невстановленому слідством місці, з метою подальшого використання завідомо підробленого документу, внесла до протоколу №28 загальних зборів учасників ТОВ «Інтерстиль» від 06.07.2000 завідомо неправдиві відомості про продаж ТОВ «Класичні і сучасні меблі» земельної ділянки, площею 1,85 га, що належить ТОВ «Інтерстиль», розташована за адресою: Житомирська область Житомирський район с. Тетерівка вул. Шкільна. 74 та виконала підпис від імені ОСОБА_16 в графі «Секретар» у протоколі №28 загальних зборів учасників ТОВ «Інтерстиль» від 06.07.2000 р.. Таким чином, невідома особа завідомо підробила офіційний документ, що посвідчується підприємством, яке має право посвідчувати такий документ і який надає права, з метою його використання ст.358 ч.1 КК».
З цього приводу в оскаржуваній постанові слідчий констатує, що факт підроблення документів мав місце, однак встановити виконавця підроблення не вдалося.
Разом з тим, досудове слідство у цій частині здійснено неповно. Для встановлення можливих осіб, причетних до підроблення протоколу, мають бути проведені відповідні експертні дослідження певних документів, про які вказує у своєму клопотанні № вс-37-1 від 11 червня 2015 року потерпілий, додаючи відповідні документи (т.9-а.с.152-174).
Вказівка виконати це клопотання була дана ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду від 14 липня 2015 року (т.10-а.с.52-54).
Дев`ятий та одинадцятий епізоди стосуються підроблення та використання невстановленими посадовими особами ТОВ «Класум» з метою заволодіння чужим майном заяви №15/001 від 30.08.2000 р. для створення державної технічної комісії по введенню в експлуатацію столярного цеху столярних виробів, що належав ТОВ «Стиль».
Постанова про повне закриття кримінального провадження від 29 вересня 2015 року повністю суперечить наведеним у ній же доказам по даному епізоду, з яких категорично сам слідчий вказує на факт підроблення вказаної заяви та її використання конкретними особами.
Так, на арк.5 постанови наведені показання ОСОБА_13 колишнього директора ТОВ «Класум», який, серед іншого, пояснив, що від імені ТОВ «Класум» діяв ОСОБА_21 , який був наділений для цього відповідними повноваженнями та діяв з його особистого відома.
Надалі ж слідчий приводить наступні показання свідка ОСОБА_21 :
- «Заяву №15/001 від 30.08.2000 р. він підписав на прохання директора ТОВ «Класум» ОСОБА_13 …».
Таким чином, коли відповідно до фабули цього епізоду на момент його реєстрації ще не було встановлено посадових осіб ТОВ «Класум», які вчинили підроблення документу, за результатами розслідування слідчий вказує, що вони встановлені це ОСОБА_21 , що діяв за вказівкою директора ТОВ «Класум» ОСОБА_13 ..
Як вбачається безпосередньо із заяви №15/001 від 30.08.2000, вона містить прохання до Житомирської РДА від імені ТОВ «Класум» призначити державну технічну комісію для рішення про прийом в експлуатацію завершеного виробництва цеху столярних виробів (додаток 11, наданий стороною потерпілого).
Таким чином, під час досудового слідства органу досудового розслідування слід визначитися, в чому саме полягає суть підроблення документу з тим, щоб вирішити питання про винуватість осіб, що вчинили підроблення.
Десятий епізод викладений з наступною фабулою:
- «Посадові особи ТОВ "Класум", вводячи в оману посадових осіб Житомирської районної державної адміністрації, Тетерівської сільської ради мотивуючи назву ТОВ «Класум» реорганізацією ТОВ "Стиль" і ТОВ "Інтерстиль", зловживаючи довірою посадових осіб вказаних вище товариств, заволоділи об`єктом будівництва - цехом столярних виробів, належним ТОВ "Стиль", чим вищевказаному підприємству заподіяно матеріальної шкоди в особливо великих розмірах, на загальну суму 5 911 800 грн. - ст.190 ч.4 КК».
В оскаржуваній постанові відсутній конкретний висновок слідчого з приводу того, відбулося чи ні незаконне заволодіння столярним цехом, що належав ТОВ «Стиль», посадовими особами ТОВ «Класум».
У постанові маються лише посилання на показання свідка ОСОБА_6 про те, що нібито з кінця 2000 року до лютого 2001 року тривав процес реорганізації ТОВ «Інтерстиль» і ТОВ «Стиль» в ТОВ «Класум». Є також посилання на показання свідка ОСОБА_21 про те, що акт державної технічної комісії від 25.09.2000 про прийняття столярного цеха в експлуатацію від підписав на вимогу директора ТОВ «Інтерстиль» ОСОБА_6 .
При цьому слідчий не врахував вказівки слідчих суддів з цього приводу, що реорганізація підприємства має підтверджуватися документально, а не показаннями свідків. Зокрема, про це зазначається в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2013 року (додаток 10).
Крім цього, слід вказати, у вказаній ухвалі слідчого судді скрупульозно проаналізовані докази про те, що столярний цех являвся власністю саме ТОВ «Стиль». Оцінкою ці обставин в оскаржуваній постанові обійдені.
Таким чином, під час досудового слідства при прийнятті остаточного рішення по цьому епізоду має бути чітко визначено, являвся столярний цех власністю ТОВ «Стиль» чи ні. І в разі якщо так, то чому в діях конкретних посадових осіб ТОВ «Класум», а це в першу чергу директор ОСОБА_13 , відсутній склад злочину по заволодінню чужим майном, адже столярний цех вочевидь став власністю ТОВ «Класум».
Для цього мають бути перевірені всі доводи потерпілого ОСОБА_15 , в тому числі проведені з його участю та з участю його представника всі слідчі та інші процесуальні дії, зазначені в його клопотанні з додатками на 74 арк. № вс-37-2 від 16 червня 2015 року (т.9-а.с.185-267).
Обов`язок виконання цього клопотання покладено на орган досудового розслідування ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2015 року (т.10-а.с.56-58).
Дванадцятий епізод викладений з наступною фабулою:
- «У період часу з 30.01.2001 р. по 05.04.2005 р. невстановлена слідством особа, у невстановленому місці, з метою подальшого використання завідомо підробленого документу, внесла до угоди від 30.01.2001 р. про поступку договору фінансового лізингу цілісного майнового комплексу ТОВ «Інтерстиль» від 30.10.2000р.; акту узгодження суми прикінцевого платежу від 02.10.2003р. за договором фінансового лізингу від 30.10.2000р.; акту звірки та акту прийому-передачі векселів від 05.04.2005р. завідомо неправдиві відомості, вчинивши підроблення офіційного документу, що посвідчується підприємством, яке має право посвідчувати такий документ і який надає права з метою його використання ст.358 ч. 1 КК України».
Цей епізод у частині підроблення угоди від 30.01.2001 року про поступку договору фінансового лізингу повній мірі перекликається з п`ятим епізодом, що викладений з наступною фабулою:
- «Посадові особи ТОВ «Класум», у невстановлений слідством час та місці, зловживаючи довірою посадових осіб ТОВ "Інтерстиль", шляхом незаконної уступки договору фінансового лізингу від 30.10.2000 на користь ТОВ "Фабрика Класум", на підставі укладеної між ними угоди від 30.01.2001, заволоділи майном ТОВ "Інтерстиль", чим заподіяли вищевказаному підприємству матеріальної шкоди ст.190 ч. 1 КК».
Закриваючи провадження у цій частині, слідчий в оскаржуваній постанові послався лише на показання свідка ОСОБА_6 щодо підписання ним вказаних документів.
Під час відновленого досудового слідства мають бути перевірені та дана оцінка доводам потерпілого ОСОБА_3 про те, що:
- угода від 30 січня 2001 року про поступку договору фінансового лізингу від 30 жовтня 2000 року та акт приймання-передачі підписані ОСОБА_13 як директором ТОВ «Класум» в той час, як той цієї посади станом на 30 січня 2001 року не обіймав;
- в акті узгодження суми прикінцевого платежу від 02 жовтня 2003 року викривлена загальна сума лізингового майна;
- акти звірки та прийому-передачі векселів від 05 квітня 2005 року підписані від імені ТОВ «Інтерстиль» директором ОСОБА_22 в той час, як той був звільнений з цієї посади станом ще на 01 вересня 2004 року.
Такі доводи, з наданням на їх підтвердження відповідних письмових доказів, потерпілий Буравков навів у заяві-клопотанні № вс-19 від 23 березня 2015 року (т.8-а.с.1-9).
ОСОБА_3 при цьому заявляв клопотання про допит з цих обставин серед інших свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 ..
Під час досудового слідства вказані свідки мають бути допитані з вказаних в заяві-клопотанні обставин з участю потерпілого та його представника, як про це просить у цьому зверненні потерпілий, на що він має право згідно закону.
По тринадцятому епізоду, фабула якого із ЄРДР наводилася вище, як зазначалося, досудове слідство взагалі не здійснювалося, тому має бути проведене в повному обсягу після відновлення цього кримінального провадження у зв`язку із скасуванням постанови про закриття провадження від 29 вересня 2015 року.
Під час досудового слідства мають бути перевірені всі чисельні доводи потерпілого ОСОБА_15 з цього приводу, в тому числі про те, що ТОВ «Класичні меблі», ТОВ «Сучасні меблі» не мало грошових ресурсів на купівлю майна у ТОВ «Інтерстиль» та ТОВ «Стиль» у квітні 2000 року, так як були тільки засновані у березні 2000 року. Ці доводи наведені потерпілим у заявах № вс-10 від 29 серпня 2014 року, № вс-30 від 30 квітня 2015 року та № вс-10-1 від 25 травня 2015 року. На підтвердження своїх доводів до кожного із звернень потерпілий додав документальні докази (т.5-а.с.266-275; т.8-а.с.201-220; т.9-а.с.79-88).
Перевірка вказаних в цих заявах, клопотаннях доводів ОСОБА_15 має бути здійснена в тому числі шляхом проведення всіх слідчих та інших процесуальних дій, які просить у цих зверненнях вчинити потерпілий.
Слідчі дії, там де просить потерпілий, мають бути вчиненні з його участю та з участю його представника, на що сторона потерпілого має законне право.
Окрім того, потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням № вс-35 від 21 травня 2015 року (з додатками) про вилучення із прокуратури Житомирської області фінансово-бухгалтерської та іншої документації і жорсткого диску господарської діяльності ТОВ «Класум». Ця документація була вилучена слідчими органами прокуратури Житомирської області ще в 2006 році під час обшуку в ТОВ «Класум», оглянута, але до справи не долучена (т.9-а.с.50-69).
У зв`язку з відмовою слідчого у задоволенні клопотання і оскарженням такого рішення, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2015 року орган досудового розслідування було зобов`язано задовольнити клопотання і здійснити огляд цих документів і витребування їх копій (т.9-а.с.70; т.10-а.с.61-64).
З цього приводу органом досудового розслідування лише зроблено запит від 06 серпня 2015 року в прокуратуру Житомирської області про надання інформації про місцезнаходження вказаних документів та жорсткого диску (т.10-а.с.96-97).
Відповіді на запит у матеріалах провадження немає.
У цій частині під час відновленого досудового слідства слід виконати ухвалу слідчого судді від 22 червня 2015 року.
Окрім того, під час досудового слідства мають бути також перевірені та надана оцінка виключно всім доводам потерпілого ОСОБА_3 , що у згрупованому вигляді наведені у клопотанні від 01 липня 2014 року (т.5-а.с.189-208).
Про важливість перевірки доводів цього клопотання також зазначається в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2014 року, де з цього приводу вказано наступне:
- «Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 01.07.2014 р. було подано слідчому в рамках кримінального провадження № 0000048 клопотання про активізацію розслідування та притягнення фактичних винуватців до кримінальної відповідальності. У клопотанні наведені конкретні доводи з відповідним обґрунтуванням доказами про заволодіння його меблевим бізнесом конкретними особами - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 ..
Вказане клопотання слідчим розглянуто не було з посиланням на те, що кримінальне провадження № 0000048 постановою від 26.06.2014 р. закрито.
Разом з тим, наведені ОСОБА_3 у клопотанні доводи є суттєвими і підлягають перевірці (т.5-а.с.179-183).»
Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, в тому числі матеріали кримінального провадження №0000048 в десяти томах, слідчий суддя приходить до висновку про скасування постанови слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з неповнотою, однобічністю, упередженістю досудового розслідування, невиконання вказівок чисельних судових рішень.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 330-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження 29 вересня 2015 року задовольнити.
Постанову слідчого СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2015 року про закриття кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внесеного 19.02.2014 р. до ЄРДР за № 0000048 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.205, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000048 повернути до СУ УМВС України в Житомирській області для організації продовження досудового розслідування.
Зобов`язати орган досудового розслідування виконати слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії згідно вказівок, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Копію прийнятого рішення направити для виконання до СУ УМВС України в Житомирській області, до прокуратури Житомирської області для контролю за її виконанням та заявнику і потерпілому ОСОБА_3 до відома.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1