Єдиний унікальний номер 728/656/16-к
номер провадження № 1-кп/728/57/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секреті - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001061 від 23.12.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , освіта не повна середня 9 класів, не одруженого, утриманців не має, не працює, інвалідом не являється, раніше засуджувався Бахмацьким районним судом Чернігівської області 02 липня 2015 року по ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 грудня 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території літнього майданчика кафе «Каракурт», що розташоване в селі Курінь, Бахмацького району, Чернігівської області, по вулиці Центральній під №44, де скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав зі столу мобільний телефон «Флу Ай Кю 4413 Сілвер», із вмістом силіконового чохла до даного мобільного пристрою, картою памяті « Мікро Сі Ді», ємністю 16 Гб., в якому були сім - карти мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Астеліт», загальна вартість якого складає 2059 грн. 51 коп., який належав вищезазначеному громадянину ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , чим заподіяв вказаному потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з обсягом пред`явленого обвинувачення та пояснив, що 22 грудня 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, він з товаришами відпочивав в кафе «Каракурт» села Курінь, в їх компанії також був ОСОБА_5 , який залишив мобільний телефон на столі, так як включив на ньому музичний репертуар, він вирішив його викрасти і коли ніхто цього не бачив сховав його до кишені та пішов з бару, в подальшому до його матері приходив власник мобільного телефону ОСОБА_5 та запитував про нього і про мобільний телефон, він зрозумів, що його викрили у крадіжці і на ранок через молодшого брата передав викрадений мобільний телефон потерпілому, але працівники міліції вже порушили кримінальну справу. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не наказувати його.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що товаришує із обвинуваченим ОСОБА_4 , 22 грудня 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, він з товаришами відпочивав в кафе «Каракурт» села Курінь, в їх компанії також був ОСОБА_4 , в ході відпочинку він залишив свій мобільний телефон на столі, так як включив на ньому музичний репертуар та пішов до вбиральні, в цей час ОСОБА_4 почав вибирати пісні на його мобільному телефоні, а коли він повернувся до столу то вже не було ні ОСОБА_4 ні телефону, він намагався додзвонитися до нього через його телефон та свій телефон, але вони були вимкнуті з мережі, ходив до нього додому, але мати повідомила, що його немає вдома, тому він про крадіжку повідомив у міліцію, а на ранок його мобільний телефон приніс брат ОСОБА_4 , так як обвинуваченого ОСОБА_4 вважає своїм товаришем то просить суд не позбавляти його волі та пробачає йому вчинене.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечує сам обвинувачений, який показав, що правильно розуміє зміст цих обставин, така його позиція є добровільною, він розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченого, потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно і вчинив дані дії повторно. Вина ОСОБА_4 у скоєному доведена у повному обсязі.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, позиція потерпілого який вважає, що обвинуваченого не слід позбавляти волі.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено, при цьому суд не може врахувати обвинуваченому в якості обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів, так як даний злочин він вчинив повторно і дана обставина знайшла своє відображення в кваліфікації дій обвинуваченого.
Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення злочину, добровільне усунення наслідків злочину), особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, формально позитивної характеристики по місцю проживання, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують таке, доходить висновку, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин, та вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Зважаючи, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, будучи засудженим Бахмацьким районним судом Чернігівської області 02 липня 2015 року по ч. 2 ст. 185 ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, то керуючись вимогами ст.71 КК України йому остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного за новим вироком.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: мобільний телефон «Флу Ай Кю 4413 Сілвер», із вмістом силіконового чохла до даного мобільного пристрою, картою памяті « Мікро Сі Ді», ємністю 16 Гб., в якому були сім - карти мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Астеліт», який належить потерпілому ОСОБА_5 і переданий останньому під розписку на зберігання, залишити йому ж, як власнику.
Процесуальні витрати по справі в розмірі 368 грн. 28 коп. за проведення експертизи по справі покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, потреби в його обранні суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки. Зважаючи, що він вчинив злочин під час іспитового строку, будучи засудженим Бахмацьким районним судом Чернігівської області 02 липня 2015 року по ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, то керуючись вимогами ст.71 КК України, остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного за новим вироком та визначити його у виді позбавлення волі на строк 5 ( п*ять ) років 6 ( шість ) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку, що набрав законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 368 грн. 28 коп. ( триста шістдесят вісім гривень двадцять вісім копійок ) в порядку відшкодування судових витрат понесених проведенням по справі експертизи.
Речові докази: мобільний телефон «Флу Ай Кю 4413 Сілвер», із вмістом силіконового чохла до даного мобільного пристрою, картою памяті « Мікро Сі Ді», ємністю 16 Гб., в якому були сім - карти мобільних операторів ПрАТ «МТС Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Астеліт», який належить потерпілому ОСОБА_5 і переданий останньому під розписку на зберігання, залишити йому ж, як власнику.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1