АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/3793/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/719/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, перебуває в Криворізькій ВК №80,
про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7
представник Криворізької ВК №80 ОСОБА_8
засуджений - ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 19 серпня 2016 року та постановлення нової, якою просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі від 19 серпня 2016 року, відмовляючи засудженому у задоволенні його клопотання, врахував, що ОСОБА_6 , прибувши до КВК-80, заохочень не мав, підлягав стягненню за боргові відносини, стягнення отримав у жовтні 2011 року, яке на момент звернення до суду із заявою про застосування ст. 81 КК України, погашено.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання з 04.03.2011 року по день набрання вироком законної сили, 30.07.2011 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом враховано, що станом на 21 квітня 2016 року, згідно виписки з протоколу №13, ОСОБА_6 на шлях виправлення становиться.
Суд першої інстанції, врахувавши особу засудженого ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, і не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначав, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, у зв`язку з не дослідженням належним чином матеріалів справи, що характеризують його особу, не врахував, що він має два заохочення, тому просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити свою, якою його звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просив його апеляційну скаргу задовольнити, звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та представник установи відбування покарань заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого, зазначали, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого, представлені органом відбування покарання, вислухавши думку учасників процесу та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала суду від 19 серпня 2016 року підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, з матеріалів справи та особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув необхідну частину строку покарання, і сумлінним ставленням до своїх обов`язків, довів своє виправлення та заслуговує на розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання (а.кп.1)
Проте, колегія суддів з думкою засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через неналежне дослідження судом першої інстанції його особи погодитись не може, і вважає такі доводи необґрунтованими.

Так, з матеріалів кримінального провадження та особової справи на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що до останнього фактично за часом відбування покарання може буди застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте, проаналізувавши всі відомості про особу засудженого за весь період відбування ним покарання у своїй сукупності, факт перевиховання та виправлення, на думку колегії суду, не підтвердився, про що суд першої інстанції правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Так, вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 травня 2011 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ст.121 ч.2 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі (а.кп.25-27).

Вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2011 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі (а.кп.28-29).

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 27 січня 2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання, з 04.03.2011 року по день набрання вироком законної сили, 30.07.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі(а.кп.30).

Відповідно до постанови установи відбування покарань ОСОБА_6 переведений до дільниці соціальної реабілітації 25 квітня 2016 року, як такий, що стає на шлях виправлення (а.кп.31).

Згідно характеристики від 21.04.2016р. (а.кп.49, 51), засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 09 березня 2011 року. Під час утримання в Дніпропетровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 30 серпня 2011 року відбуває покарання в Криворізькій виправній колонії Дніпропетровської області №80. За час відбування покарання в якій один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за боргові відносини, яка на час розгляду справи в суді є погашеною (а.кп.34, 35, 36, 38, 41, 47, 48). На теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці (а.кп.44, 45, 46, 52, 55, 56).

За час відбування покарання в установі був працевлаштований в цех «ДПД-3» різноробочим. До праці ставиться добре, систематично покращує свої якісні та кількісні показники. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті ці порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Виявив бажання та був залучений до загальноосвітнього та професійно-технічного навчання, і отримав повну середню освіту та спеціальність газоелектрозварювальник та слюсаря ремонтника. Отриману професію удосконалює, працюючи на виробництві установи. Постійно відвідує бібліотеку установи, що свідчить про бажання засудженого підвищувати свій загальноосвітній рівень. Бере участь у роботі самодіяльності, а саме бере участь у гуртку «Спортивне життя», проявляє активність в організації цієї роботи. Підтримує міцні соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, а також отримання передач і посилок, здійснює телефонні переговори. Перебуває на обліку установи як схильний до членоушкодження (а.кп.53). Згідно вироку має позов, але виконавчі листи до установи не надходили (а.кп.58).
03.10.2013 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії, відповідно до ст.101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви ОСОБА_6 відмовився від переведення до ДСР, у зв`язку з сімейними обставинами (а.кп.37, 39).
30.12.2014 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії, відповідно до ст.82 КК України позитивно, але згідно поданої заяви ОСОБА_6 відмовився від заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з сімейними обставинами (а.кп.40, 42, 43).
Згідно витягу з протоколу №13 від 21 квітня 2016 року засідання адміністративної комісії Криворізької ВК №80 УДПтСУ у Дніпропетровської області засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, в умовно-достроковому звільненні як такому, що становиться на шлях виправлення (передчасно) (а.кп.50).
Колегія суддів, враховуючи положення п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року №2, після з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, щодо додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях, даних про особу засудженого ОСОБА_6 за весь період перебування в установах відбування покарань, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 за весь період відбування покарання у своїй сукупності не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Тому, погоджуючись з думкою суду першої інстанції щодо відсутності належних підстав для звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, вважає, що засуджений звернувся передчасно із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3