Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
ВИРОК

іменем України

2 лютого 2010 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючої Білої Л.М.

при секретарі Янюк А.Й.

з участю прокурора Новаківського О.Г.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про

обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого ПП „Стеблина", уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, 1-й провулок Постишева, 3, раніше судимого Хмільницьким міськрайонним судом 1 лютого 2007 року за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 1 рік іспитовий строк

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, непрацюючого, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2008р., біля 00 гол. 30 хв. на перехресті доріг Хмільник - Уладівка та Бердичів - Біликівці, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою, вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме наздогнали громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6, який рухався на автомобілі "Фольксваген- Гольф", державний реєстраційний номер ОБ 04-72АА. Для подолання опору потерпілого, ОСОБА_4 витягнув водія з автомобіля, штовхнув його на землю і ще деякий час притримував його, не даючи можливості піднятися, чим заподіяв йому легкі тілесні ушкодження. В цей же час ОСОБА_3 шукав майно в салоні автомобіля. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заволоділи майном ОСОБА_7 на загальну 5 047 грн. 91 коп., викравши з автомобіля: документи на автомобіль, посвідчення водія, авто магнітолу „Блавпункт". вартістю 200 грн., мобільний телефон „Nokia-1100". вартістю 150 грн., в якому знаходилась СІМ карта Діджус вартістю 25 грн., шкіряний чохол від мобільного телефону Nokia-1100, який кріпиться на поясі, вартістю 20 грн., чоловічий шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 25 грн., записний блокнот вартістю 25 грн., гроші 800 доларів США, що по курсу НБУ станом на 23 січня 2008 року становлять 4 040 грн., 66 болгарських левів, що по курсу НБУ становлять 250 грн. 37 коп., 152 румунських лей, що по курсу НБУ становлять 312 грн. 54 коп.

Вину свою в скоєнні вказаного злочину підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали повністю.

Підсудній ОСОБА_3 показав, що 23 січня 2008 року в місті він зустрів свого знайомого ОСОБА_4, ОСОБА_3 був на автомобілі ВАЗ- 21101, сірого кольору та вони вирішили поїхати в кафе „Фініш", щоб там відпочити. В кафе вони замовили 200 гр. горілки та закуску. Коли вони усе замовлене вжили, то біля 24 год. вирішили поїхати в місто. Біля магазину „Радуга" їх засліпило світло фар зустрічного автомобіля, та вони вирішили його наздогнати. По вул. Столярчука вони наздогнали вказаний автомобіль, та водій автомобіля "Фольксваген -Гольф" почав їх запитувати, як проїхати в сторону м. Київ. Вони йому показали напрямок руху до м. Києва, однак вказаний чоловік чомусь поїхав по об'їзній дорозі. Тоді вони вирішили його пограбувати. Наздогнавши вказаний автомобіль біля перехресть доріг Хмільник - Порик, вони побачили, що вказаний автомобіль зупинився. Тоді ОСОБА_4 підбіг до автомобіля, та витягнув водія автомобіля „Фольксваген" з салону, штовхнув останнього, від чого той впав на землю та він почав притримувати його лежачого на землі. В цей час ОСОБА_3 почав шукати товарно - матеріальні цінності в салоні автомобіля. Будь-яких ударів він потерпілому не наносив, ОСОБА_4 також удари потерпілому не наносив.

Викрадені ним гроші вони поділили між собою. В даний час вони повністю розрахувалися з потерпілим і він претензій не має.

Аналогічні показання в судовому засіданні дав підсудній ОСОБА_4

Крім повного визнання вини підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого .ст. 186 ч. 2, їх вина в повному обсязі доведена показами самих підсудних, даних ними на попередньому слідстві, показами потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 12), даними ним на попередньому слідстві, показами свідка ОСОБА_8, оголошеними в судовому засіданні, показами свідка - спеціаліста ОСОБА_9, дослідженими в судовому засіданні, а також протоколом огляду місця події (а.с. 15-17), протоколом добровільної видачі (а.с.28), постановою про приєднання до справи речових доказів (а.с. 62-63), висновком експерта (а.с.236) та іншими матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він повністю підтвердив свої покази, дані ним на попередньому слідстві. Як видно із оголошених судом свідчень потерпілого при допиті слідчим , він поясняв, що він 23 січня 2008 року повертався з ОСОБА_5 додому та приблизно о 00.30 проїжджав м. Хмільник перед круговим рухом зупинився, щоб запитати дорогу, поруч зупинився якийсь автомобіль світлого кольору там був водій та пасажир. Він запитав їх дорогу на Київ. Водій вказав йому дорогу по обїзній і він поїхав по тій дорозі, що вказав водій .Виїхавши за м. Хмільник, він доїхав до траси та знову зупинився так, як не знав куди їхати. Поруч біля нього зупинився якийсь автомобіль світлого кольору і лише ОСОБА_7 хотів вийти з свого автомобіля, відкривши двері, щоб запитати дорогу, як з того автомобіля вискочив пасажир та схопивши його за плечі, викинув з автомобіля та став наносити йому удари по обличчю, голові та по всьому тілу, а потім до них підійшов водій і запитав: "Де гроші?". Ангел відповів: "Нема гроші" і водій пішов до його автомобіля та став шукати гроші , а пасажир постійно знаходився біля ОСОБА_7 та бив його через 2-3 хвилини. Водій підійшов до того хлопця, що бив ОСОБА_7 та сказав: " Поїхали" та вони сіли в свій автомобіль і поїхали в напрямку м. Києва. Коли ОСОБА_7 прийшов до свого автомобіля, то побачив, що пропала авто магнітола касетна "Блавпункт", мобільний телефон " Nokia-1100" в чорно-білому корпусі. В телефоні була СІМ карта Діджус вартістю 25 грн.. Телефон був в шкіряному чохлі (сумочці), котра надівається на пасок вартістю 20 грн. Телефон вартістю 150 грн., чоловіче портмоне шкіряне, коричневого кольору вартістю 25 грн., в якому були: його водійське посвідчення пластикове, пластиковий техпаспорт на автомобіль "Фольксваген - Гольф" виданий в ОСОБА_5, Болгарській техогляд, техпаспорт пластиковий на автомобіль М-2140, власником якого є ОСОБА_10 , генеральна довіреність видана ОСОБА_10 на його ім'я, на право управління автомобілем НОМЕР_1, болгарський пластиковий паспорт на його ім'я , особиста карта, а також гроші в сумі: болгарських лева ( купюрами по 20 лева і по 2 леви) всього 66 левів, румунські леї: купюрами 50 лей , 10 лей, 5 лей, а також 1 лей. Всього 152 леї , крім того в бардачку був записний блокнот вартістю 25 грн., в якому було 800 доларів США, купюрами по 100 доларів, одна з яких була нового зразку.

Заявами на ім'я слідчого ( а.с. 56, 108) доведено, що матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_7 відшкодовано повністю і цивільний позов він не заявляв і заявляти не буде.

Показами свідка ОСОБА_11, оголошеними в судовому засіданні доведено, що 24-25 січня 2008 року ОСОБА_4 дав йому в тимчасове користування мобільний телефон Nokia - 1100 в чорному корпусі з сірими кнопками, який був вилучений працівниками міліції 25 січня 2008 року і від яких він дізнався, що телефон крадений.

Показами судово - медичного експерта ОСОБА_9 доведено, що він двічі проводив судово - медичну експертизу і ним встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, які характерні при падінні і ударі об тверді тупі предмети і будь - якої загрози для життя і здоров'я ОСОБА_7 в момент їх спричинення не створювали. Висновок про ступінь важкості тілесних ушкоджень ним змінено, оскільки попередній був зроблений скороспішно, без врахування всіх обставин по справі.

Вказані висновки експерта підтверджують показання підсудних про те, що вони не наносили ударів потерпілому ОСОБА_7 , а коли ОСОБА_4 витягнув його з машини, то останній впав на землю, від чого і могли виникнути легкі тілесні ушкодження.

Крім цього вина підсудних ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в скоєнні вказаного злочину доведена матеріалами справи, дослідженими судом, а саме:

Протоколом заяви ( а.с. 6);

Протоколом вилучення та огляду ( а.с. 15,16);

Протоколом добровільної видачі ( а.с. 28);

Протоколом очних ставок ( а.с. 53);

Постановою про приєднання до справи речових доказів ( а.с. 62);

Протоколом здачі речових доказів на зберігання ( а.с. 64);

Довідкою вартості майна ( а.с. 76);

Висновком судово - медичної експертизи ( а.с. 113) доведено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження крововиливи в ділянках : лобній справа, повік правого ока, правої скули, перенісся, верхньої губи, бороди забійна рана на слизовій верхньої губи, набряк м'яких тканин верхньої губи, які виникли від дії твердого, твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і носять характер легких тілесних ушкоджень. Будь - якої загрози для життя і здоров'я ОСОБА_7 в момент спричинення тілесних ушкоджень не було.

Суд, старанно дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, досконало опитавши підсудніх ОСОБА_4, ОСОБА_3, прийшов до висновку, що підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3С, 23 січня 2008 року біля 00 год. ЗО хв. вчинили грабіж по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 з метою заволодіння належним йому майном, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, тобто застосували насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого. Про те, що підсудні не наносили умисних ударів потерпілому стверджували не тільки самі підсудні, а про те свідчить і висновок судово - медичної експертизи, який повністю узгоджується з цим твердженням, аналізуючи механізм і характер спричинених тілесних ушкоджень .

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження потерпілого ОСОБА_7Й про те, що його били руками і ногами не відповідають дійсності і повністю спростовуються об'єктивними даними по справі, здобутими в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України, оскільки він 23 січня 2008 року вчинив

грабіж ,поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати по ст.186 ч.2, КК України, оскільки він , 23 січня 2008 року скоїв грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групи осіб.

Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд. враховує те, що ОСОБА_4 скоїв злочин в стані алкогольного сп'яніння, разом з тим враховує і те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану злочином матеріальну і моральну шкоду, те, що потерпілий до нього ніяких претензій не має, він позитивно характеризується по місцю проживання, його молодий вік, а тому вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України та з покладенням на нього відповідних обов'язків , передбачених ст. 76 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує те, що ОСОБА_3 скоїв злочин в стані алкогольного сп'яніння, разом з тим враховує е, що він щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував спричинену матеріальну і моральну шкоду, а тому потерпілий не має до нього ніяких претензій, стан його здоров'я, а саме те, що він являється інвалідом II групи, особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, хворіє на ряд захворювань ( хронічний обструктивний бронхіт та гіпертонічну хворобу III ст.), які є підставою для звільнення від дальшого відбування покарання, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання і по місцю роботи, клопотання трудового колективу про призначення йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Враховуючи наявність кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_3 суд вважає можливим перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 186 ч.2 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу, яке відповідно до ст. 72 КК України має виконуватися самостійно.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази передати власникам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.. 186 ч.2 і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

В силу ст. 75 КК засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України на нього обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 гривень на користь держави.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази відповідно до постанови про приєднання до справи речових доказів (а.с.62-63,) повернути власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_12.

Речові докази відповідно до протоколу здачі речових доказів на зберігання (а.с. 64 ) повернути ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: