УХВАЛА

16 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4, перевіривши заяву адвоката ОСОБА_3 про перегляд судових рішень щодо засудженого ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 засуджено вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК. Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 11 серпня 2015 року залишив вирок без зміни. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 4 лютого 2016 року відхилила касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 і залишила судові рішення без зміни.

У поданій 4 травня 2016 року заяві захисник ОСОБА_5 просить переглянути справу на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК, скасувати судові рішення щодо ОСОБА_2 і направити кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник стверджує, що касаційний суд допустив неоднакове застосування норми права, передбаченої ст. 419 КПК (що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), на підтвердження чого додає до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2012 року та від 28 січня 2016 року, які, на думку заявника, демонструють, що в одних випадках відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків суд касаційної інстанції визнає істотним порушенням кримінального процесуального закону та порушенням права на захист і скасовує судові рішення з направленням справи на новий розгляд, а в справі ОСОБА_2 - не визнає подібні обставини істотним порушенням закону та підставою для скасування судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 450 КПК (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015), суддя-доповідач перевіряє відповідність отриманої ним заяви вимогам КПК і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК, письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Захисник ОСОБА_5 додав до заяви дві її копії, а також копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та доручення на здійснення захисту ОСОБА_2. Копії рішень касаційного суду для порівняння отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень. Однак додані до заяви примірники судових рішень у справі ОСОБА_2 не є належним чином завіреними копіями (як передбачено пунктом 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173), що становить порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 449 КПК.

Також, усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, в заяві не зазначено належного обґрунтування вказаної підстави для перегляду судових рішень. Згідно з доктринальними положеннями, норма права складається з гіпотези (опису умов дії правової норми, тобто вказівки на обставини, за наявності яких реалізується її диспозиція), диспозиції (належної або можливої поведінки за наявності передбачених гіпотезою обставин) та санкції (наслідків або заходів державного примусу на випадок недотримання чи порушення припису, визначеного у диспозиції). При цьому структура кримінальної процесуальної норми має свої особливості, адже юридична техніка допускає розміщення гіпотези, диспозиції та санкції в межах різних статей КПК. Проте заявник посилається виключно на ст. 419 КПК, яка становить тільки одну частину норми права, оскільки лише встановлює адресовані суду апеляційної інстанції вимоги до змісту ухвали апеляційного суду: з чого складається така ухвала та що має бути зазначено в кожній з її частин. Водночас у судових рішеннях, які заявник додав на підтвердження підстави для перегляду, не міститься висновку про те, як має застосуватись норма, що встановлює вимоги до ухвали апеляційного суду - інакші за змістом рішення касаційного суду було ухвалено у зв'язку з істотними порушеннями процесуального закону, що є підставою для скасування судових рішень у касаційному порядку: 24 квітня 2012 року касаційний суд визнав істотними порушення вимог ст.ст. 161 , 261, 296, 334 КПК 1960 року, а 28 січня 2016 року - вимог ч. 2 ст. 20, ч. 4 ст. 107, ст.ст. 404, 410, 419 та 370 КПК 2012 року.

Подання заяви без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Виходячи з принципу змагальності сторін кримінального провадження, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, та керуючись ст. 450 КПК України (в редакції Закону № 192-VIII від 12.02.2015),

у х в а л и в:

повідомити захисника ОСОБА_3 про недоліки заяви і надати строк для їх усунення до 16 червня 2016 року.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою в день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, заяву буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4