Справа 127/5859/16-к
Провадження 1-в/127/908/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду в частині призначення міри покарання та щодо заміни покарання з довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду в частині призначення міри покарання та щодо заміни покарання з довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі, яке мотивоване тим, що 08.05.1997р. вироком Дніпропетровського обласного суду він був засуджений за ст.ст.86-1, 89 ч.1, 93 п.п. «а,г», 222 ч.1 КК України (1960р.) до покарання у вигляді смертної кари. 01.07.1997р. ухвалою Верховного Суду України вирок відносно нього був залишений без змін та 30.05.2000 р. Дніпропетровським обласним судом смертна кара йому була замінена на довічне позбавлення волі.
Вирок Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_4 вважає незаконним і неправосудним, оскільки суд не мав права призначати йому покарання у виді смертної кари, так як це суперечить Конституції України, яка відмінила дію смертної кари як вид покарання, ще 28.06.1996р, а максимальним видом покарання на той час було позбавлення волі на строк 15 років. Таким чином Дніпропетровський обласний суд два рази порушив його конституційні права і свободи, не застосував до нього закону, який необхідно було застосувати, неправильно трактував закон та виніс незаконне рішення, тому на підставі цього він просить переглянути його вирок в частині призначення покарання, замінити незаконно призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі, стягнути на його користь компенсацію за незаконне призначення покарання, звільнити із зали суду, так як він відбув вже 20 років покарання та зняти з нього судимість.
Засуджений ОСОБА_4 в режимі відеоконференц зв`язку та його адвокат підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, 08.05.1997р. вироком Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_4 було засуджено за ст.ст.86-1, 89 ч.1, 93 п.п. «а,г», 222 ч.1 КК України (1960р.) до покарання у вигляді смертної кари. 01.07.1997р. ухвалою Верховного Суду України вирок відносно останнього був залишений без змін та 30.05.2000 р. Дніпропетровським обласним судом смертна кара йому була замінена на довічне позбавлення волі.
Що стосується клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду в частині призначення міри покарання то питання перегляду вироків суду першої інстанції в частині призначеного строку покарання не належить до повноважень місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання виходячи з змісту ст.537, 539 КПК України.
Перегляд вироків судів першої інстанції у тому числі з приводу правильності призначення строків покарання належить до компетенції судів апеляційної та касаційної інстанції.
У відповідності до положень ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Таким чином, оскільки норми чинного законодавства не надають право місцевому суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, розглядати питання законності судових рішень, тому згідно вимог ст.ст.392, 395, 459, 532 КПК України, питання щодо перегляду зазначеного вироку може бути вирішено лише судом апеляційної інстанції або в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Відповідно п.12 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» під час виконання вироків суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не погіршують становище засудженого.
Що стосується клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі то відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
У цих випадках, більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині цього кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1. не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2. не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлена волі;
3. не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнилась умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до вимог ст. 51 КК України розмежовує два види покарань - позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі. Зі змісту ст. 82 КК України чітко слідує, що вказана стаття застосовується до осіб, які відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, довічне позбавлення волі не має строкового виміру, а відтак норми ст. 82 КК України не можуть бути застосовані до особи, засудженої до довічного позбавлення волі.
Покарання ж у вигляді довічного позбавлення волі, призначене у відповідності до ст.64 КК України не має строкового виміру, тому вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є неможливим.
Щодо даної категорії осіб можливе застосування акту помилування відповідно до ст.87 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду в частині призначення міри покарання та заміну покарання з довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.
Суддя :