Справа №705/6445/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, неодруженого, на утримані дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 11.04.2015, приблизно о 08 год. 30 хв., шляхом вільного доступу проник на територію двору домоволодіння АДРЕСА_3 , де з тильної сторони гаражного приміщення виявив дві чавунні батареї, одна з яких має сім, а інша вісім секцій, кожна секція, вартістю по 80,00 грн., загальною вартістю 1 200,00 грн., що належать гр. ОСОБА_5 , в результаті чого в нього виник єдиний умисел на викрадення вказаних батарей. Діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно, по черзі, шляхом волочіння батарей по земній поверхні, витягнув їх з двору на узбіччя проїзної частини вулиці К.Лібкнехта, де помістив їх в невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль, таким чином викрав їх. Після чого відвіз на пункт прийому металобрухту ТОВ «Вторма», що по вул. Старицького, 6, м. Умань Черкаської області, де здав батареї в якості металобрухту, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
ОСОБА_3 15.05.2015, вранці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в Інтернет-клубі «Ультра», що знаходиться по вул. Тищика, 27, м. Умань Черкаської області, діючи умисно, з метою заволодіння грошовими коштами громадян, розмістив оголошення через всесвітню мережу Інтернет на сайті «OLX», в якому вказав вигадану інформацію щодо продажу ним дровоколу, вартістю 600,00 грн., та вказав номер телефону НОМЕР_1 . Того ж дня, приблизно о 08 год. 00 хв. на його номер телефону, зазначений в оголошенні, зателефонував гр. ОСОБА_6 , який повідомив ОСОБА_3 про своє бажання придбати виставлений в оголошенні дровокол. ОСОБА_3 умисно надав про себе неправдиву інформацію і представився ОСОБА_7 , після чого, узгодивши умови продажу дровоколу, зазначив, що спочатку ОСОБА_8 необхідно здійснити перерахування коштів в сумі 600,00 грн. на номер банківської картки № НОМЕР_2 «ПриватБанк», що належить гр. ОСОБА_9 .
У свою чергу ОСОБА_6 , будучи ошуканим, цього ж дня, приблизно о 08 год. 44 хв., перебуваючи по вул. Кірова, 16, в м. Богодухів Харківської області, за допомогою терміналу здійснив перерахунок коштів в сумі 600,00 грн. на номер банківської картки № НОМЕР_2 «Приват Банк», що належить гр. ОСОБА_9 .
ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами гр. ОСОБА_6 , 15.05.2015, приблизно о 09 год. 17 хв., перебуваючи біля банкомату банку «ПриватБанк», що по вул. П.Комуни, 31, м. Умань, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, не маючи наміру пересилати дровокол, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, скориставшись кредитною карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить гр. ОСОБА_9 у вказаному банкоматі, за допомогою гр. ОСОБА_10 , зняв із рахунку грошові кошти в сумі 600,00 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на зазначену суму.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки.
З урахуванням визнання обвинуваченим повністю вини у вчиненні наведених вище суспільно небезпечних діянь за вказаних в обвинувальному акті фактичних обставин, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, способу, предмету, мотиву, мети, наслідків кримінального правопорушення, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про повноваження слідчих і прокурорів у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів відповідно до пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, сказав, що щиро розкаюється у вчиненому і в подальшому такого не вчинятиме, усвідомив, яке покарання він може понести; зазначив, що зможе виправитися без позбавлення його волі. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду показав, що він дійсно в квітня 2015 року, проходячи повз будинок сусіда по АДРЕСА_4 , побачив в його дворі біля гаража дві батареї, які вирішив викрасти і здати на металобрухт. Він зайшов на територію двору, перетягнув батареї на вулицю. В подальшому викликав таксі і відвіз їх до ТОВ «Вторма», де здав на металобрухт приблизно за 600,00 грн. Також він 15.05.2015, вранці, був у Інтернет-клубі «Ультра», що на вул. Тищика. З метою обману і заволодіння чужими коштами, використавши один з комп`ютерів, розмістив оголошення через мережу Інтернет на сайті «OLX» про продаж дровоколу за 600 грн. та вказав у ньому свій номер телефону, яким на той час користувався. Того ж дня йому на телефон подзвонив чоловік, ім`я якого він не пам`ятає, який хотів придбати дровокол. Представившись покупцю ім`ям « ОСОБА_7 », попросив його спочатку перерахувати кошти на банківську картку, яка була в його знайомого ОСОБА_10 та належала вітчиму останнього. Після повідомлення потерпілим про перерахування коштів, він за допомогою ОСОБА_10 зняв кошти в сумі 600,00 грн. з названої банківської картки. Отримані гроші витратив на власні потреби.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу ОСОБА_3 , оцінивши фактичні обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаних вище діянь доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Дії обвинуваченого щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 стороною обвинувачення правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обманну (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які посягають на право приватної власності інших осіб; особу обвинуваченого, який за місцем навчання характеризувався посередньо, непрацюючий, неодружений, на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в суді не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді арешту та позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 190 КК України, відповідно, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України про поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування до нього положень статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і встановивши йому іспитовий строк. При цьому суд вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки засудженого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Прокурор клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суду не подавав. Підстави для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 500,00 грн. підлягає задоволенню повністю, оскільки визнаний обвинуваченим.
Процесуальні витрати і речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці;
- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1