Дата документу Справа № 318/848/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/804/16 Головуючий в 1-й інстанції:
Єдиний унікальний №318/848/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.307 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
07 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Кам?янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року,

встановила:
06.04.2016р. судді-доповідачу передана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні, подана 18.03.2016р. на вирок Кам?янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 6 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Перевіривши відповідність апеляційної скарги прокурора вимогам ст.396 КПК України, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому апелянт в апеляційній скарзі повинен визначити межі апеляційного оскарження.

Однак прокурор, порушуючи в апеляційній скарзі питання про скасування вироку, не зазначає, в якій частині він оскаржує вирок та в якій частині у зв`язку з цим вирок підлягає скасуванню (повністю чи частково).

Посилаючись в апеляційній скарзі на необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 за кожний злочин більш суворого покарання, ніж призначив суд, прокурор не навів належного обґрунтування своєї позиції та заявлених в цій частині вимог.

Також, ставлячи питання про призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.307 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України з конфіскацією майна, прокурор в порушення вимог ст.59 КК України не зазначає все або яка саме частина майна підлягає конфіскації.

Крім того, в резолютивній частині скарги прокурор, порушуючи питання про ухвалення нового вироку, з призначенням обвинуваченому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, просить на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно призначити 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, однак розмір остаточного покарання, яке просить призначити прокурор, свідчить про те, що фактично прокурор просить застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що свідчить про неконкретність заявлених в цій частині вимог.

Посилаючись в апеляційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону як на підставу скасування вироку, прокурор в той же час не зазначає, які конкретно вимоги кримінального процесуального закону було порушено судом.

Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Кам?янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 рокузалишити без руху.

Надати прокурорустрок для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2