Справа № 351/385/16-к
Провадження № 11-кп/779/364/2016
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Снятинського районного суду від 2 червня 2016 року кримінальне провадження №0000372 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , обох за ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України ( далі КК ) за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
вироком Снятинського районного суду від 2 червня 2016 року

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт;

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволено частково та постановлено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_9 з ОСОБА_7 та з ОСОБА_10 по 5000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно групою осіб, без попередньої змови між собою, спричинили легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

Як встановлено вироком суду, злочин вчинено за таких обставин.

28.11.2015 року близько 02:30 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,. перебуваючи на прилеглій території до АЗС « Захід », яка розташована в м. Снятин по вулиці Шевченка, 364, після спільного розпиття алкогольних напоїв із ОСОБА_9 вчинили словесний конфлікт з останнім, приводом чого стало те, що він робив їм зауваження. У подальшому обвинувачені, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , що склалися внаслідок розвитку словесного конфлікту, не порушуючи громадський порядок, діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спричинили ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.

Так, в ході конфлікту ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обхопивши один одного руками за тулуб, не втримали рівноваги та впали на землю таким чином, що ОСОБА_9 знаходився поверх ОСОБА_6 . В той час ОСОБА_7 , діючи умисно, завдав ОСОБА_9 декілька ударів руками в область голови з лівої сторони, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця скроневої ділянки зліва.

У цей час ОСОБА_6 , піднявшись, скориставшись тим, що ОСОБА_9 лежав на землі, умисно завдав ОСОБА_9 декілька ударів руками по спині та в область голови з правої сторони, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна чола та садна потиличної ділянки справа, садна задньої поверхні грудної клітки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не оспорюючи винуватість та кваліфікацію неправомірних дій, вважають вирок в частині призначення покарання надто суворим. Зазначають, що суд не врахував всіх пом`якшуючих покарання обставин. Крім того, покликаються на неправильне вирішення цивільного позову в частині відшкодування потерпілому моральної шкоди, оскільки ОСОБА_9 не було надано жодних доказів щодо об`єму та глибини завданих моральних збитків.

Просять вирок змінити та зменшити кількість годин громадських робіт та суму моральної шкоди.

У засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, розкаялися у вчиненому, однак вважають, що суд призначив суворе покарання у виді 200 годин громадських робіт, а також стягнув надто велику суму на відшкодування моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду заяву, в якій просить провести апеляційний розгляд без його участі та залишити вирок без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка, та фактично не оспорюється обвинуваченими в апеляційній скарзі.

Покликання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цих вимог судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Так, судом враховані пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття обвинувачених та активне сприяння розкриттю злочину, а також дані про особи: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебувають на обліку у лікарів психіатра та нарколога, відповідно нейтрально та позитивно характеризуються за місцем проживання.

Разом з тим, враховуючи обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК.

Підстав для пом`якшення покарання, про що йдеться в апеляційній скарзі обвинувачених, колегія суддів не знаходить.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо стягнення надто великих сум на відшкодування моральної шкоди, то вони є слушними.

Постановляючи стягнути із обвинувачених на користь потерпілого по 5000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд першої інстанції належним чином не мотивував розміру визначеної моральної шкоди.

Враховуючи ступінь тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, їх локалізацію та характер, моральні та фізичні страждання потерпілого, дані про особи обвинувачених, які не працюють, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає за можливе зменшити суми, які підлягають стягненню із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду від 2 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині цивільного позову змінити: зменшити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_9 із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до 2500 гривень із кожного.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку учасниками судового провадження шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2