Справа № 373/731/16-к
ВИРОК
Іменем України
09 червня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження № 0000337 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянки України, з середньою освітою, без реєстрації місця проживання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 11.09.2008 року Переяслав-Хмельницьким міськрайоннимим судом Київської області за ст. 71, ч.1 ст. 190 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Ордженікідзенського міського суду Дніпропетровської області від 01.02.2012 року звільнена умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 21 день, тяжкими хворобами не страждає, судимість не погашена,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року близько 15:00 год. ОСОБА_4 прийшла до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня близько 19:00 год. вона зайшла до спальної кімнати, в якій мешкає дочка ОСОБА_6 ОСОБА_7 . На письмовому столі вона помітила планшет марки «SAMSUNG GALAXY Tab 2» 7,0 G (GT-P3100) 8 GB, який для підзарядки акумуляторної батареї залишила подруга ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що в кімнаті нікого не має, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, від`єднала планшет від зарядного пристрою та сховала його під кофтою, в яку була одягнена. Після цього вона залишила приміщення квартири.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилась вказаним майном на власний розсуд, передавши планшет водію таксі ОСОБА_9 з метою подальшого закладу до ПТ «АЙТІ ЛОМБАРД». При цьому вона не повідомила його про реальне незаконне походження майна.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_5 , яка є власницею планшету, майнову шкоду на загальну суму 1 737 гривень 50 коп., що підтверджується висновком експерта № 4/648 від 22.04.2016 р.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою повністю, зазначивши, що обвинувачення є їй зрозумілим.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

В судовому засіданні 09.06.2016 потерпіла повідомила суд про укладення із обвинуваченою 08.06.2016 угоди про примирення.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За правилами ч. 5 ст. 474 КПК суд з`ясував відповідні обставини, що визначені цією нормою закону, у потерпілої та обвинуваченої, які запевнили суд про те, що вони їх цілком розуміють.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення від 08.06.2016 зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутність будь-яких претензій потерпілої до обвинуваченої, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 476 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

В угоді зазначено про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості та узгоджене покарання у виді позбавлення волі з встановленням строку випробування та покладенням певних обов`язків.

Дослідивши дану угоду суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для її виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів і відповідає принципам справедливості, гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено її право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено. Речові докази в провадженні відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди про примирення та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Затвердити угоду про примирення від 08 червня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка є обвинуваченою у даному кримінальному провадженні.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: зобов`язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи судові витрати в розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1