ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8296/16-к
Провадження № 1-кс/201/5209/2016
УХВАЛА
03 червня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000806 клопотання слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, з середньо-технічною освітою, військовослужбовець призваний на час проведення мобілізації 28.01.2015 року, солдат військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України,
В СТ А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням до суду, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що 29 січня 2015 року наказом № 216 командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, яка дислокується у АДРЕСА_2 та призначено на посаду механіка водія ремонтно-відновлювального батальйону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 5 березня 2015 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до нової редакції статтей 410 та 408 КК України внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04.03.2015 № 39, зазначено, що до ст. 410 та 408 КК України внесено зміни, які набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05.03.15 року.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

У смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області розташований парк бойових машин військової частини НОМЕР_1 . У вказаному парку розташовано бокс № НОМЕР_2 в якому знаходяться танки Т-64.

3 листопада 2015 року у ході проведення інвентаризації майна працівниками 5 управління Департаменту контр розвідки Головного управління військової контррозвідки Служби безпеки України була отримана інформація, щодо викрадення військового майна з військової техніки військової частини НОМЕР_1 , а саме двох агрегатів з танку Т-64 (радіоприймача Р-173П разом з радіостанцією Р-173.)

Проводячи заходи по викриттю правопорушника, у ніч з 3 по 4 листопада 2015 року співробітники ВОХР з працівниками 5 УДК ГУ ВКР СБУ виявили незаконне перебування на території парку частини мобілізованого військовослужбовця військової частини рядового НОМЕР_1 ОСОБА_5 який попередньо повідомив, що він являється причетним до викрадення радіостанції Р-173 та приймача Р-173П, які попередньо були незаконно демонтовані ним з танку військової частини НОМЕР_1 .

Того ж дня солдату ОСОБА_5 було запропоновано проїхати до відділення ВСП у АДРЕСА_2 за для встановлення факту викрадення радіостанцій з техніки військової частини НОМЕР_1 . В ході відібрання пояснень солдат ОСОБА_5 повідомив, що він усвідомлюючи суспільно небезпечний характери своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав дві радіостанції з військової техніки військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_5 викраденими радіостанцією та радіоприймачем розпорядився на власний розсуд.

4 листопада 2015 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , умисно, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та ухилявся від проходження служби, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Таким чином 4 листопада 2015 року солдат ОСОБА_5 , вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 з метою ухилитися від військової служби.

10 листопада 2015 року було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України.

2 червня 2016 року солдат ОСОБА_5 , прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.

Того ж дня солдат ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України був затриманий.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження № 0000806, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 408, ч. 3 ст. 410 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, а також оцінуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є не доцільним, оскільки вони не можуть виключити можливі ризики з якими прокурор обґрунтовує дане клопотання.

Разом з тим, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. Враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає необхідним визначити заставу в сумі шістдесяти розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 82 680 гривень, ОСОБА_5 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1