Справа № 359/7/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/450/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 21.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
21 квітня 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
захисника адвоката: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвоката ОСОБА_7 про застосування щодо ОСОБА_8 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. та звільнення від відбування покарання на підставі акту амністії,-

В с т а н о в и л а :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся захисник засудженого ОСОБА_8 з клопотанням про застосування щодо останнього ст. 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» і звільнити його від відбування покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст. 115 КК України. Вимоги клопотання захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 вчинив лише готування до умисного вбивства, вслід чого відсутній факт вбивства та відбув більше половини строку призначеного покарання, встановленого ч. 2 ст. 68 КК України, враховуючи, що за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме факт готування до злочину не може відносити засудженого до кола осіб, на яких амністія розповсюджується.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу суду щодо нього та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Мотивуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_8 вказує, що він підпадає під дію ст.4 Закону України «Про застосування амністії України», оскільки він вчинив готування до вбивства та в нього відсутнє умисне вбивство, смерть потерпілого не настала, як і не було замаху на умисне вбивство, а він засуджений за підготовку до умисного убивства. Крім того він зазначає, що у нього відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_8 вироком Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2010 р. засуджений за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 07.09.2010р. покарання засудженому ОСОБА_8 пом`якшено до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.08.2014р. залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2014р., якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання або зменшення його строку на підставі вимог ЗУ «Про амністію у 2014році».

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.09.2015р. ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2015р., якою було відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про вирішення питання про застосування ст. 3 ЗУ «Про амністію у 2014 році», залишено без змін.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених в статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», в тому числі, до осіб, яких засуджено за злочини: умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001р.).
Враховуючи вищевказане акт амністії не може бути застосовано до засудженого ОСОБА_8 , так як вказаний Закон не передбачає виключень для осіб, які готували вчинення злочину.
Що стосується доводів засудженого, що від його дій ненастали тяжки наслідки, то Закон не ставить в основу застосування акту амністії від наслідків, що настали.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що застосувати положення ст.3 Закону України «Про амністію у 2014 році» до ОСОБА_8 неможливо, як до особи, на яку амністія не поширюється відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, колегія суддів не вбачає, тому ухвала судді є законною.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді: