Справа № 357/3303/16-к
У Х В А Л А
15 березня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю заступника військової прокуратури Білоцерківського гарнізону - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
15.03.2016 р. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 25.05.2012 року ОСОБА_4 проходила військову службу на посаді спеціаліста 1 категорії 1 сектору відділу радіоконтррозвідки центру оперативно-технічних заходів Головного управління Служби безпеки України у АР Крим у військовому званні майор.
Під час проходження служби ОСОБА_4 повинна, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р. та ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., які вимагають від неї свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хороброю, ініціативною і дисциплінованою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливою і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самій і стримувати інших від негідних вчинків.
На виконання вимог ст.ст.10,13 Закону України №2229-ХІІ від 25.03.1992 р. "Про Службу безпеки України", ст.ст.11,28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007 р., виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 р. Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 р. «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».
Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 р. повинна була прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Київ, вул. Володимирська, 33).
Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_4 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 р. було належним чином доведено до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходили службу на території АР Крим.
Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 стала на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 р. без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибула та незаконно ухилилася від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем Управління СБ України, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р. та ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 р. до 30.03.2014 р. до Центрального управління Служби безпеки України (м.Київ, вул.Володимирська,33) не прибула та незаконно ухилилася від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинила дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, злочин, передбачений ч.1 ст.408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
У зв`язку із цим, 17 серпня 2015 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України - нез`явлення на службу у разі переведення, з метою ухилення від неї.
Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_4 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.
Так, 09.02.2016 р. на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 15.02.2016 р. до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.
Однак, 15.02.2016 р. ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибула, документів, підтверджуючих поважність причини неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону від неї не надходило.
Зазначеними діями ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.
Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
У зв`язку із наведеним, 17 серпня 2015 р. прокурором оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в м. Києві
Вручити ОСОБА_4 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування, не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування не відоме.
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає можливості розгляду клопотання за відсутності підозрюваного.
З огляду на вказані обставини, а також враховуючи, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання у встановлені законом стислі строки, клопотання не може бути вирішене по суті в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, а тому підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 183, 186, 193, 309, 369 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - залишити без розгляду у зв`язку з відсутністю підозрюваної.
Роз`яснити, що прокурор не позбавлений права повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у порядку визначеному КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1