А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18.12.2013 м. Ужгород
В оскарженій ОСОБА_3 ухвалі слідчого судді йдеться про те, що 03.12.2013 ОСОБА_3 звернулася до Виноградівського районного суду із вказаною скаргою, посилаючись на наступне.
12.11.2013, після того, як представник заявниці ОСОБА_6 звернувся до слідчого із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, заявниці стало відомо, що 15.10.2013 слідчим Ластівка В.І.винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, і 25.11.2013 вона подала заяву слідчому про видачу їй копії цієї постанови.
ОСОБА_3 оскаржила слідчому судді вказану постанову слідчого як передчасну, посилаючись на те, що останнім не проведено жодних слідчих дій з ОСОБА_5 (якого ОСОБА_3 підозрює у вчиненні проти неї кримінального правопорушення), не призначено судово-медичної експертизи спричинених їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не зважаючи на те, що вона, будучи потерпілою, 26 днів лікувалася.
З цих підстав просила слідчого суддю скасувати зазначену ухвалу слідчого Ластівки В.В.
Ухвалою слідчого судді від 06.12.2013 закрито провадження за вищезазначеною скаргою ОСОБА_3 з обґрунтуванням такого рішення обставиною заявлення в судовому засіданні клопотання останньою та її представником про залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ні вона, ні її представник ніяких заяв про залишення її скарги без розгляду не подавали.
Крім того, на її вимогу та її представника слідчим суддею з Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області не витребовувалися матеріали кримінального провадження, а до розгляду була взята лише сама скарга.
Також на обґрунтування як апеляційної скарги, так і викладених у скарзі на постанову слідчого доводів апелянт вказує, що слідчим Ластівка В.І. в порушення вимог ст.ст. 40,42,60,61,276-279 КПК України ОСОБА_5 не був допитаний, як підозрюваний, не встановлено інших учасників кримінального провадження, її не визнано цивільним позивачем та не проведено жодних слідчих дій.
З цих підстав потерпіла просить скасувати оскаржену нею ухвалу слідчого судді та прийняти нове рішення.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання поданої нею апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість апеляційної скарги та необхідність скасування ухвали слідчого судді з наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3 підстав, а також постанови слідчого Ластівки В.І., перевіривши матеріали з ухвалою слідчого судді про закриття провадження за скаргою ОСОБА_3, матеріали кримінального провадження, які стали підставою для винесення слідчим постанови про його закриття та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи ОСОБА_3 про те, що вона не заявляла клопотання слідчому судді про залишення її скарги без розгляду спростовуються журналом судового засідання від 06.12.2013 (а.с. 25).
Однак, приймаючи рішення про закриття провадження за скаргою ОСОБА_3, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому ст.307 КПК України повноважень. Відповідно до вказаної норми закону ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Можливість прийняття слідчим суддею інших рішень, зокрема про закриття провадження за скаргою, ст.307 КПК не передбачає.

З цих підстав колегія апеляційного суду визнає, що постанова слідчого судді Виноградівського районного суду від 06.12.2013 про закриття провадження за скаргою ОСОБА_3 є незаконною та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 407 КПК до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвали слідчого судді віднесено 2: залишення ухвали без змін або скасування ухвали з постановленням нової ухвали.
Оскільки з наведених вище підстав ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, апеляційний суд розглядає по суті провадження з прийняттям нового рішення за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 15.10.2013.
Зазначену скаргу на постанову слідчого Ластівки В.І., яку заявницею отримано лише 25.11.2013, ОСОБА_3 подала до Виноградівського районного суду вчасно, 03.12.2013 у передбачений реч.2 ч.1 ст.304 КПК України строк.
В скарзі ОСОБА_3 йдеться про наступне.

06.07.2013, біля 17 год. 20 хв., в с. Підвиноградово Виноградівського району Закарпатської області, по вул. Українській, 78, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 намагалася зайти до двору, в проході до якого зявився ОСОБА_5, став перед першою, почав ображати її нецензурною лайкою, «тицькати» пальцем в область грудей, після чого сильно вдарив ОСОБА_3 в «область чола та серця», в результаті чого вона знепритомніла і впала на бетон. Пролежавши без свідомості біля 7 хвилин, за допомогою ОСОБА_7 підвелася на ноги і останній почав сваритися з ОСОБА_5, після чого запропонував їй написати заяву до правоохоронного органу, що вона вирішила зробити наступної доби.
Протягом ночі ОСОБА_3 не могла заснути, оскільки мала болісні відчуття по всьому тілу, головний біль та нудоту. Наступної доби її приятелька, ОСОБА_8, у якої залишилася ночувати заявниця, викликала швидку, якою ОСОБА_3 доставлено в травматологічне відділення Виноградівської ЦРЛ, де вона пролікувалася 11 діб, після чого 15 діб в неврологічному відділенні.
Вважає, що вищевказані дії ОСОБА_5 свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України (хуліганство).

Не зважаючи на це, постановою слідчого Виноградівського СВ РВ УМВС ОСОБА_4 від 15.10.2013, за наслідками досудового розслідування кримінального провадження за поданою ОСОБА_3 07.07.2013 відповідною заявою про кримінальне правопорушення, закрито кримінальне провадження у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Основними доводами зазначеної вище скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 заявниця вказала наступні: слідчим не виконано вимоги КПК щодо проведення слідчих дій: визнання ОСОБА_3 потерпілою; відтворення дій, обстановки, обставин події (слідчий експеримент); допиту ОСОБА_5, який, зі слів потерпілої завдав їй тілесні ушкодження, свідка ОСОБА_7; призначення експертизи з метою встановлення тяжкості та характеру отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (ст.ст. 55,223,224,240, 242 ч.2 п.2 КПК України).
21.08.2013 слідчим Ластівка В.І. вперше винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована постановою прокурора прокуратури Виноградівського району від 22.08.2013 у звязку з тим, що досудовим розслідуванням не встановлено достовірних фактів, які б спростовували наявність в діях невстановлених осіб кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України (а.к.п. 27, 30-31).
У відповідності до вимог ст.ст. 91,92, 93 ч.2 КПК України у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження; обовязок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
На виконання вказаних вимог закону слідчим 09.09.2013 призначено судово-медичну експертизу, згідно якої у ОСОБА_3 виявлено легкі тілесні ушкодження, 31.08.2013 допитано в якості потерпілої ОСОБА_3, якій вручено памятку про її права і обовязки, свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, і одразу ж після цього винесено оскаржену ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження від 15.10.2013 (а.к.п. 32, 33-35, 36, 37-38, 39-41, 42-44, 45-46).
Отже, доводи ОСОБА_3 про недотримання слідчим вимог п.2 ч.2 ст.242 КПК щодо непризначення слідчим судово-медичної експертизи спростовуються наведеним вище доказом.
Колегія суддів вважає, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження не вжито всіх передбачених КПК України заходів, в тому числі: не допитано ОСОБА_5, на якого ОСОБА_3 вказувала, як на особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення, свідка ОСОБА_7, який був присутнім під час повідомлених потерпілою обставин про її побиття ОСОБА_5
Прийняте слідчим рішення ґрунтується виключно на протоколі допиту свідка ОСОБА_10, яка, як слідує з матеріалів кримінального провадження (а.к.п. 42-44, 45-46), перебуває у негативних відносинах з потерпілою.
Таким чином слідчий дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.
З цих підстав і в цій частині колегія апеляційного суду визнає апеляцію ОСОБА_3 обґрунтованою, рішення слідчого Ластівки В.І. про закриття кримінального провадження таким, що прийнято передчасно,- без зясування усіх обставин кримінального провадження.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,405, 407 ч.3 п.2, 418,419,422, 424 ч.4, 532 ч.4 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: