Справа №489/5924/15-к 25.04.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0003507 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області Єланецького району смт. Єланець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Учасник судового провадження.
прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить зменшити призначений йому строк покарання до 4 років позбавлення волі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

У пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (епізод від 24.07.2015 року за фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_7 ) ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю винуватості у вчиненні даного злочину.

провадження №11-кп/784/364/16 головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_8

категорія: ч.2 ст.186 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_9 .
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування своїх доводів обвинувачений зазначає, що щиро кається у скоєному. Зазначає, що причиною скоєння злочину став його психоемоційний стан, зумовлений відсутністю роботи та сім`ї. Просить врахувати, що визнавав вину, співпрацював зі слідством та повернув вкрадений ланцюжок ОСОБА_10 .
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 31.07.2015 року близько 20.00 год. біля буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою заволодіння чужого майна підійшов до ОСОБА_10 і застосувавши до потерпілої фізичне насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, відкрито викрав ланцюжок з кулоном загальною вартістю 20000 грн.
За епізодом відкритого викрадення золотого ланцюжка вартістю 11000 грн. у ОСОБА_7 . 24.07.2015 року ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю винуватості у вчиненні даного злочину.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, підтверджуються дослідженими та викладеними у вироку доказами і апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється ним і правова кваліфікація дій за ч.2 ст. 186 КК України.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України врахував вчинення ним тяжкого злочину; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше судимий за корисливий злочин.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі за розміром приближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

На думку апеляційного суду призначене покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та його особі і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується тверджень обвинуваченого про вчинення ним злочину через психоемоційний стан, викликаний відсутністю роботи та сім`ї, то реалізація цих соціальних аспектів його життя будь яким чином не пов`язана з вчиненням ним корисливого злочину, а тому на думку апеляційного суду не може впливати на призначене покарання.

З огляду на наведене апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання, про що просив обвинувачений. Таким чином, вирок суду першої інстанції є законним обґрунтованим, справедливим, який слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3