УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевский районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі, кримінальне провадження №0004172 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Н.-Миколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянин України, українець, що має середню освіту, пенсіонер, одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

в скоєні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05.07.2016 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ГАЗ 2410» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по лівій смузі проїзної частини пр. Соборного, рухаючись з боку вул. Миру в напрямку бул. Шевченко в м. Запоріжжі. В салоні зазначеного транспортного засобу перебувала пасажир ОСОБА_4 .

В цей же час, у зустрічному для водія ОСОБА_6 напрямку, по проїзній частині пр. Соборного, рухався автомобіль «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під керування водія ОСОБА_8 . Позаду автомобілю «ГАЗ 2410», в попутному із ним напрямку, рухався автомобіль «Форд Фієста» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

На регульованому світлофорним об`єктом перехресті пр. Соборного із бул. Шевченко водій ОСОБА_6 , не переконався в безпеці своїх дій та, діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також в порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам,, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався у зустрічному для нього напрямку прямо, не надав, і почав виконувати маневр лівого повороту, в результаті чого допустив зіткнення правої бічної частини кузова керованого ним транспортного засобу із передньою частиною автомобілю «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_8 та подальше зіткнення задньої лівої частини автомобілю «Фольксваген» із передньою правою частиною автомобілю «Форд» під керуванням ОСОБА_9 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3815 від 26.09.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинних закритих переломів кісток таза: багатоосколкового перелому крила правої клубової кістки з розповсюдженням лінії перелому на праве крижово-клубових зчленування; перелому верхньої і нижньої гілок правої лонної кістки; перелому правої сідничної кістки; перелому лівої лонної кістки, що кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня; рани передньої поверхні лівої гомілки, слідом загоєння якої є виявлений при огляді (від 22.09.2016 року) рубець; садна в області правого плечового суглоба, що самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження;

Порушення водієм ОСОБА_6 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 556/16 від 15.08.2016 року, вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

27.10.2016 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. У судовому засіданні захисник підтримав зазначене клопотання та зазначив, що ОСОБА_6 вперше вчинив злочин, який є необережним злочином невеликої тяжкості, він раніше ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувався. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, автомобіль ГАЗ 2410 який належить ОСОБА_6 майже знищено і для його відновлення потрібні значні кошти. ОСОБА_6 виповнилося повних 75 років і він є пенсіонером. Єдиним доходом його є незначна пенсія, якої недостатньо для відновлення транспортного засобу або придбання іншого. Крім того, ОСОБА_6 сам отримав тілесні ушкодження та психологічну травму, має проблеми із зором, а тому надалі не в змозі керувати транспортними засобами. Крім того, ОСОБА_6 визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою, а тому захисник просить суд задовольнити клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

ОСОБА_6 , у судовому засіданні повідомив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, визнав свою вину у повному обсязі, щиро покаявся, зазначив, що дійсно скоїв злочин за обставин зазначених у обвинувальному акті, вибачився перед потерпілою, і скориставшись своїм правом, погодився і підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин, а саме у зв`язку зі зміною обстановки. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що після перенесеного стресу та тілесних ушкоджень отриманих у аварії, свого віку та стану здоров`я, вже не в змозі керувати транспортними засобами. Доходів, окрім пенсію у нього немає, а тому ані новий автомобіль він не має можливості придбати, ані відремонтувати свій транспортний засіб, який наразі є нерухомим, а тому керувати транспортними засобами він не має ані моральної, ані матеріальної можливості.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття справи із нереабілітуючих підстав, який у судовому засіданні повідомив, що розуміє правові наслідки закриття кримінальної провадження, надав згоду на закриття справи у зв`язку зі зміною обстановки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечує, просить суд його задовольнити, зазначила, що дійсно обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що він перестав бути суспільно небезпечним. Крім того, пояснила, що ОСОБА_6 вибачився перед нею.

Представник потерпілої також не заперечує проти закриття кримінального провадження, вважаючи, що для цього є обґрунтовані підстави.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з зміною обстановки, зазначив, що дійсно ОСОБА_6 є особою похилого віку, вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, і внаслідок зміни навколо нього обстановки, перестав бути суспільно-небезпечним.

Згідно ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: 1) втрата діянням суспільної небезпеки внаслідок зміни обстановки і 2) особа перестала бути суспільно небезпечним внаслідок зміни обстановки.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпеки внаслідок зміни обстановки під час розслідування або розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою,що перестала бути суспільно небезпечною у випадку, якщо вона саме або обстановка навколо неї змінилися таким чином, що виключає вчинення особою нового злочину.

При цьому необхідною підставою для застосування ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї та робить маловірогідним вчинення даною особою нового злочину та свідчить про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Цей злочин визнається необережним.

Як встановлено у судовому засіданні з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 має постійне місце проживання на території м. Запоріжжя, де проживає разом зі своєю сім`єю, одружений, має повнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не засуджений та до кримінальної відповідальності до цього випадку не притягувався. Крім того, ОСОБА_6 на теперішній час є особою похилого віку (75 років), не працює, є пенсіонером за віком за списком ?№2, має незначного розміру пенсію (1836,65 грн). ОСОБА_6 є власником автомобіля ГАЗ 2410, однак як вбачається із фототаблиці до протоколу огляду місця події від 05.07.2016 року, автомобіль ОСОБА_6 майже знищено, інших транспортних засобів обвинувачений не має, а з урахуванням розміру доходів обвинуваченого матеріальної можливості придбати новий автомобіль або полагодити ГАЗ 2410, він не має.

Як зазначив обвинувачений у судовому засіданні, за станом здоров`я та віком, психічною травмою спричиненою дорожньо-транспортною пригодою керувати транспортними засобами він вже не в змозі та бажання не має.

Як встановлено із медичних документів, а саме з виписного епікризу № 9869 ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування з діагнозом СЧМТ струс головного мозку, закритий перелом носа, забиття, а відповідно до виписного епікризу № 2335 ОСОБА_6 після ДТП проходив стаціонарне лікування у неврологічному відділенні ЗДМУ з 13.07.2016 року по 27.07.2016 року за діагнозом дисциркулятивна енцефалопатія 2 ступеню, цефалгічний, вестибуло-атактичний, астенічний синдром, гіпертонічна хвороба 2 ст., дуже високий ризик, атеросклероз церебральних артерій. Як було виявлено під час стаціонарного лікування після дорожньо транспортної пригоди, лікарем окулістом ОСОБА_6 має незрілу вікову катаракту обох очей, гіпертонічний атеросклероз сітківки обох очей.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що ОСОБА_6 можна визнати особою, що перестала бути суспільно небезпечною, оскільки в житті обвинуваченого ОСОБА_6 відбулася зміна обстановки, яка стосується умов його життя, є пов`язаною з його станом здоров`я та зміною матеріального стану, і ця зміна вплинула на його особу позитивно, характер таких змін прямо пов`язаний з умовами за яких був вчинений злочин, обвинувачений сам змінився таким чином, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного злочину, а загроза вчинення ним подібних чи однорідних злочинів відпала.

Вирішуючи дане питання суд також бере до уваги думку потерпілої, яка не заперечувала проти закриття щодо ОСОБА_6 кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того прокурор, який брав участь у розгляді провадження, вважав можливим закрити справу у зв`язку зі зміною обстановки.

З врахуванням характеру та обставин вчинення злочину та особи винної, суд вважає, що на момент розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 перестав бути суспільно небезпечною особою, оскільки він сам і обстановка навколо нього зазнали змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину, а тому є підстави для застосування положень ст. 48 КК України і він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого (засудженого), отже, оскільки судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1ст.286 КК України, підстав для їх стягнення немає, та процесуальні витрати слід покласти на державу.

Зважаючи на вищевикладене, на підставі ст. 48 КК України, керуючись ст. ст. 284, 314 КПК України,

УХВАЛИВ :
Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0004172 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речові докази: автомобіль «ГАЗ 2410» р.н. НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 , автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 , автомобіль «Форд Фієста» р.н. НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 , диск із записом обставин ДТП- залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1