11-кп/775/248/2016(м)
264/6528/15-к

Єдиний унікальний номер 264/6528/15-к
Номер провадження 11кп/775/248/2016(м)
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Головуючий у суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вахрушеве Краснолуцького району Луганської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту,-
Відповідно вироку суду, на початку листопада 2014 року приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , а останній - повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , пройшли на територію подвір`я вказаного будинку, де з даху будинку шляхом демонтажу таємно викрали металеві листи, які є ломом чорного металу загальною вагою 550,5 кг, вартістю 1101 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, на початку листопада 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , пройшли на територію подвір`я вказаного будинку, звідки шляхом демонтажу з даху будинку повторно, таємно викрали металеві листи, які є ломом чорного металу загальною вагою 367 кг, вартістю 734 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Не погодившись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою в якій, не оспорюючи фактичні обставини у справі, просив змінити вирок суду в частині призначення йому покарання, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Посилався на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.325 КПК України не була з`ясована думка потерпілої ОСОБА_9 стосовно призначення покарання, однак потерпіла мала просити про обрання покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Судом не належним чином врахована особа обвинуваченого, не врахована що він перебуває на обліку у Маріупольському центрі зайнятості.
Зазначив, що зараз єдиним джерелом його доходу є вирощування та продаж овочів на власному городі, тримання під арештом позбавить його єдиного джерела доходу.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто у відповідності з частиною 3 статті 349 КПК України, без дослідження доказів, що відносяться до фактичних обставин провадження і які ніким не оспорюються.

Апеляційна скарга обвинуваченого містить в собі лише доводи для зміни вироку у частині призначеного покарання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим інші питання колегією суддів не обговорюються та не перевіряються.
Що стосується призначеного судом першої інстанції кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про особу винного та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про надмірну суворість призначеного йому покарання з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 місяців арешту, суд мотивував це тим, що ОСОБА_7 раніше судимий, не працює, постійного доходу не має, за місцем проживання характеризується посередньо, помічений у вживанні спиртних напоїв, на обліках у диспансерах м.Маріуполя не значиться.
Суд, визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку, а обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів, частково провівши судове слідство додатково з`ясувала, що обвинувачений ОСОБА_7 відшкодував потерпілій також і моральну шкоду (а/п 28, 30), що колегією суддів визнається обставиною, що пом`якшує покарання, тяжких наслідків від скоєного ним злочину не настало, він перебуває у цивільному шлюбі з 2012 року, проживає з сім`єю, на утриманні у нього син дружини, інвалід дитинства, фактично характеризується задовільно, оскільки в характеристиці не зазначено будь-яких негативних відомостей, після звільнення з місць позбавлення волі пройшов тривалий час і до будь-якої відповідальності не притягувався.
Колегія суддів вважає, що всі наведені вище обставини, дають переконливі підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .
Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, з урахуванням тяжкості злочину, відсутності тяжких наслідків, особи винного, колегія суддів дійшла висновку про наявність законних підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 вимог ст. 69 КК України та вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст. 185 КК України штрафу, що буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Іллічівськкого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень на користь держави.
В іншій частині вирок Іллічівськкого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4