ун. № 759/5949/16-к пр. № 1-кп/759/444/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Студінка Новгород-Сіверського р-ну, Чернігівської обл., гр-на України, українець, вища освіта, одружений, працює, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

сторони: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , інші учасники потерпілі та цивільні позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх представник - ОСОБА_11 , цивільні відповідачі ТОВ «ЧІП і ЗІП» та представник ОСОБА_12 , ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та представник ОСОБА_13 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.
12 серпня 2015 року приблизно о 09 год 10 хв ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно генерального договору фінансового лізингу належав ТОВ «Український лізинговий фонд» та перебував у розпорядженні ТОВ «ЧІП І ЗІП», рухаючись у середній смузі руху проїзної частини проспекту Лесі Курбаса зі сторони Кільцевої дороги в напрямку вулиці Картвелішвілі та наближався до будинку № 9, який розташовано по проспекту Лесі Курбаса в м. Києві.

У цей час позаду вищевказаного автомобіля рухався мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 та пасажиром позаду ОСОБА_16 .

Натомість ОСОБА_7 під час руху грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністра України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правил):

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.3: у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу тому, хто знаходиться праворуч.
Порушення вищевказаних вимог Правил з боку водія ОСОБА_17 , як вказано в обвинувальному акті, виявилося у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , рухався у середній смузі руху проїзної частини проспекту Лесі Курбаса зі сторони Кільцевої дороги в напрямку вулиці Картвелішвілі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився у відсутності транспорту в сусідній правій смузі руху, почав виконувати маневр перестроювання в праву смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 та пасажиром позаду ОСОБА_18 , в результаті чого біля будинку № 9 по проспекту Лесі Курбаса в м. Києві відбулося зіткнення вказаного автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 з мотоциклом «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого ОСОБА_19 та ОСОБА_18 при падінні вказаного мотоцикла зазнали тяжких несумісних із життям травм.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП): ОСОБА_20 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у виді численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів та крововтрати, від яких настала смерть на місці; ОСОБА_18 тяжкі тілесні ушкодження у виді поєднаної травми тулуба, обох рук, лівої ноги з численними переломами кісток, ушкодженням внутрішніх органів, шоку та крововтрати, від яких о 06 год 20 хв 13 серпня 2015 року настала її смерть у КМКЛ № 17.

Як підсумовується в акті, в діях ОСОБА_17 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.3 Правил, порушення яких заходяться у прямому причиновому зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ці його дії стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні вказаного злочину за наведених вище обставин не визнав і показав, що дійсно 12 серпня 2015 року приблизно о 09 год 10 хв керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ЧІП І ЗІП», рухаючись зі швидкістю до 40 км/год у середній смузі руху проїзної частини проспекту Лесі Курбаса зі сторони Кільцевої дороги в напрямку центру. Маючи намір забрати пасажира, враховуючи дорожню обстановку відсутність в правій смузі руху, на яку він планував перестроїтися, інших транспортних засобів, які рухалися б в попутному напрямку, наявність нерухомого транспорту в цій смузі (біля десяти), що обмежувало простір для зупинки, обравши вільне місце для такої зупинки, тобто переконавшись у безпеці маневру,заздалегідь включивши сигнал правого повороту, почав повільне з одночасним зменшенням швидкості перестроювання у вільну частину правої смуги руху з метою подальшої зупинки для посадки пасажира. При цьому, від керування автомобілем не відволікався, перед початком зміни напрямку руху через праве дзеркало переконався у можливості безпечного перестроювання, одночасно дивився вперед і контролював дорожню обстановку в цілому, пройшло декілька секунд, і в цей момент, коли автомобіль вже виїхав більшою частиною у праву смугу, сталося зіткнення з мотоциклом «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_21 та пасажиром ОСОБА_22 .

Як уточнив обвинувачений, внаслідок технічної конструкції кузова автомобіля він мав обмежену можливість спостерігати за автомобілями в середній смузі руху. Цей мотоцикл рухався на великий швидкості на випередження з правого боку, зачепився своїм лівим боком за праве переднє крило автомобіля, коли той вже був на правій смузі руху і саме тоді він вперше побачив мотоцикл, внаслідок контакту ОСОБА_21 та ОСОБА_22 викинуло з мотоцикла відразу, останній втратив керування, його відкинуло на бордюр, а потім знову на проїзну частину на значну відстань.

Обвинувачений, щиро виявляючи жаль і сум з приводу загибелі вказаних осіб, не оспорював часу та місця ДТП, характеру та локалізації пошкоджень обох транспортних засобів, тяжкості та механізму отримання загиблими тілесних ушкоджень, їх причиновий зв`язок як зі смертю, що настала, так і самою пригодою. Натомість ОСОБА_7 послідовно заперечував свою винуватість як водія у вказаній ДТП.

Крім того, сторона захисту наполягала на тому, що органами досудового розслідування не здобуто і не надано суду допустимих і переконливих доказів винуватості ОСОБА_17 у вчиненні поставленого йому у провину діяння. Вважає висунуте обвинувачення таким, що ґрунтується на припущеннях, які покладені в основу ключового за значенням для даного провадження висновку авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року, хоча в судовому засіданні свого підтвердження ці припущення, які мали значення вихідних даних, не знайшли. Ці вихідні дані були спростовані не тільки показаннями в суді обвинуваченого, а й очевидців подій - свідків ОСОБА_23 , МЕТЛЕНКА, АНТИКОВА. Допитані судом експерти підтвердили пряму залежність своїх висновків від таких вихідних даних. Є очевидним і те, що водій мотоцикла «Honda CBR 1100» рухався в межах населеного пункту з перевищенням допустимої швидкості, остаточно визначити яку експертним шляхом не вдалося, і це порушення передувало за часом початку здійснення водієм БОБРИКОВИМ маневру перестроювання на своєму автомобілі, однак цей фактор залишився поза увагою сторони обвинувачення, яка, на думку захисту, продемонструвала виключно обвинувальний ухил. Враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, захист просив ухвалити виправдувальний вирок.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, а саме на дані, які містять:

а) протокол огляду місця ДТП від 12 серпня 2015 року з додатками у виді фототаблиць та безпосередньо досліджений судом відеозапис цієї слідчої дії (т. 1 а. 103-131, 138-140);

б) протокол додаткового огляду місця ДТП від 28 листопада 2015 року з додатками у виді фототаблиць (т. 1 а. 132-137);

в) висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_24 (т. 1 а. 142; т. 2 а. 108-110);

г) картки виїзду швидкої медичної допомоги № 534 та № 535 від 12 серпня 2015 року, лікарські свідоцтва, висновки судово-медичних експертів № 2091 та № 2084 про причини смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_18 (т. 1 а. 143-163);

ґ) протоколи огляду мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 (т. 1 а. 164-169, 198, 199, 202-206);

д) висновки експерта авто-техніка ОСОБА_25 № 406ат та 407ат від 21 вересня 2015 року (т. 1 а. 174-182, 211-220);

е) висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 16354… від 06 листопада 2015 року (т. 1 а. 188-197);

є) висновок експерта ОСОБА_26 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 408ат від 09 жовтня 2015 року (т. 2 а. 34-45);

ж) протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 від 28 серпня 2015 року (т. 2 а. 49-56);

з) протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 від 04 вересня 2015 року (т. 2 а. 59-78);

и) висновок експертів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року (т. 2 а. 88-99);

і) показання допитаний в судовому засіданні експертів ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_26 , свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 і власне самого обвинуваченого ОСОБА_17 , який не оспорював своєї причетності до вказаного ДТП.

Під час судового засідання у порядку ч. 2 ст. 89 КПК України суд на підставі ч. 3 ст. 87 КПК України визнав недопустимим доказом обвинувачення відомості, які містить протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 від 28 серпня 2015 року, внаслідок очевидної недопустимості доказу, що був отриманий з показань вказаного свідка, який визнаний обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Причетність ОСОБА_17 як особи, яка 12 серпня 2015 року, керуючи технічно справними транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , перестроювалася з середньої у крайню праву смугу руху проїзної частини пр-ту Лесі Курбаса в м. Києві, до ДТП за участю мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 та пасажиром ОСОБА_18 , в результаті якої останні зазнали тяжких травм, від яких загинули, суд, всупереч доводам сторони захисту, вважає доведеною належними, допустимими і достовірними доказами, якими визнає крім власне наведених вище показань обвинуваченого, також і дані, які містять такі подані прокурором докази:

- протокол огляду місця ДТП від 12 серпня 2015 року з додатками у виді фототаблиць та безпосередньо досліджений судом відеозапис цієї слідчої дії, відповідно до якого за участю лікаря, спеціаліста та понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_37 зафіксовано місце ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 білого кольору (водій ОСОБА_7 ) та мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору з білими та чорними вставками (водій ОСОБА_19 ) проспект Лесі Курбаса, 9 на проїзній частині з розміткою трьох смуг руху в одному напрямку (відстані не зафіксовано). Внаслідок ДТП ОСОБА_19 помер на місці, а також пошкоджені: автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 деформація правого переднього крила, правих дверей у виді рваних вм`ятин, відсутнє праве бокове дзеркало, пошкоджено лакофарбове покриття; мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 деформація лівої та правої частин, розбито праве дзеркало, пошкоджено лакофарбове покриття. Виявлено сліди чорного кольору від гуми коліс мотоцикла на бордюрному камені, рихлення ґрунту на тротуарі, подряпини на бордюрі та асфальті від контакту з деталями мотоцикла загальною довжиною не менше 36,9м (9,6 + 27,3) (точно не з`ясовано, схема містить виправлені та суперечливі дані, зокрема, величини менше, хоча відстань схематично більше). Виявлено: осип лакофарбового покриття білого кольору на відстані 0,8 м від правого узбіччя проїзної частини; фрагмент лакофарбового покриття червоного кольору на відстані 0,5 м від правого узбіччя проїзної частини; уламок пластику чорного кольору на відстані 0,2 м від правого узбіччя проїзної частини; кепка на відстані 3,2 м від правого узбіччя проїзної частини позаду автомобіль «ЗАЗ Lanos» (відстань не зафіксовано); автомобіль «ЗАЗ Lanos» на відстані 2,5 та 2,6 м від правого узбіччя проїзної частини, 6,4 м до стовпа електроопори по переду; скло дзеркала заднього виду на відстані 2,6 м в глиб правого узбіччя проїзної частини навпроти автомобіля «ЗАЗ Lanos»; тіло загиблого ОСОБА_15 на відстані близько 6 м (точно не зафіксовано) від переднього краю автомобіля «ЗАЗ Lanos»; уламки пластику та дзеркала мотоцикла на відстані 19,7 м (6,4 + 13,3) від переднього краю автомобіля «ЗАЗ Lanos»; корпус правого дзеркала заднього виду на відстані 4,3 м від правого узбіччя проїзної частини та 33,7 м (6,4 + 27,3) від переднього краю автомобіля «ЗАЗ Lanos»; мотоцикл «Honda CBR 1100» на відстані більшій ніж 33,7 м (точно не з`ясовано, схема містить виправлені та суперечливі дані, зокрема, величини менше, хоча відстань схематично більше) від переднього краю автомобіля «ЗАЗ Lanos» тощо;

- протокол додаткового огляду місця ДТП від 28 листопада 2015 року з додатками у виді фототаблиць, відповідно до якого за участю понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_38 зафіксовано на місці вказаного ДТП розмітку трьох смуг руху в одному напрямку шириною відповідно справа на ліво по ходу руху 3,6, 3,4 та 3,4 м., відстань до виявленого на місці ДТП мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 від переднього краю автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 (взято за основу статичні орієнтири електроопори) становить близько 43 м;

- картки виїзду швидкої медичної допомоги № 534 та № 535 від 12 серпня 2015 року щодо надання медичної допомоги ОСОБА_20 та ОСОБА_18 відповідно, лікарські свідоцтва про їх смерть, висновки судово-медичних експертів № 2091 та № 2084 про причини смерті ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , характер отриманих ними тілесних ушкоджень, які сторонами провадження не оспорювалися;

- протоколи огляду мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 від 13 серпня, 03 вересня 2015 року, уламків від них, з додатками у виді фото таблиць, за якими детально описані характер та локація пошкоджень вказаних транспортних засобів внаслідок ДТП та їх технічний стан і ці дані повністю корелюють з даними, що були встановлені під час огляду місця ДТП 12 серпня 2015 року, змістовно доповнюючи та уточнюючи останні, які також сторонами не оспорювалися;

- висновки експерта авто-техніка ОСОБА_25 № 406ат та 407ат від 21 вересня 2015 року, за якими встановлено, що на момент огляду мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не мали, тобто перебували у працездатному стані.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_31 , повністю підтвердив ці свої висновки, розкривши методику проведеного дослідження.

Твердження сторони захисту про недопустимість як доказу даних, які містить протокол огляду місця ДТП від 12 серпня 2015 року з додатками, є непереконливими, оскільки ці дані отримані належним суб`єктом слідчим, у присутності двох понятих та з використанням відео фіксації, яка безпосередньо досліджена судом, інші особи спеціалісти, підписи окремих з яких відсутні на документах, виконували виключно допоміжну функцію для виявлення та фіксації даних, достовірність яких з числа чітко зафіксованих сторонами також не оспорюється. Виявлені в даному протоколі неповнота, суперечності та необумовлені виправлення не ставлять під сумнів інші зафіксовані у ньому відомості, достовірність яких як доказу підтверджено об`єктивними даними, в тому числі, показаннями обвинуваченого.

Перелічені докази, а так само і надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом: - висновки щодо результатів медичного огляду від 12 серпня 2015 року, за якими в ОСОБА_17 ознак сп`яніння не виявлено; - висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 16354… про розмір матеріальної шкоди внаслідок пошкодження мотоцикла «Honda CBR 1100» від ДТП в сумі 130 686,40 грн; - висновок експерта ОСОБА_26 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 408ат від 09 жовтня 2015 року, за яким встановлено, що місце зіткнення автомобіля «ЗАЗ Lanos» та мотоцикла «Honda CBR 1100» знаходиться в крайній правій смузі руху в районі початку осипу лакофарбового покриття в напрямку руху до вул. Картвелішвілів, у момент їх первинного контакту повздовжні вісі розташовувались під кутом приблизно 100, при цьому встановити їх розташування відносно елементів дороги виявилось не можливим, а після контакту автомобіль «ЗАЗ Lanos» переміщався в напрямку свого кінцевого місця розташування, а мотоцикл «Honda CBR 1100» - в напрямку початку нашарування слідів на бордюрному камені, після чого в напрямку свого кінцевого місця розташування, повністю узгоджуються між собою, а тому суд їх кладе в основу свого вироку. Разом з тим, всі перелічені докази не доводять винуватість саме ОСОБА_24 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, а тому можуть бути використані лише у сукупності з іншими доказами.

Фактичні обставини, які викладені прокурором в обвинувальному акті та покладені в основу сформульованого обвинувачення, а саме про те, що «12 серпня 2015 року приблизно о 09 год 10 хв ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , який згідно генерального договору фінансового лізингу належав ТОВ «Український лізинговий фонд» та перебував у розпорядженні ТОВ «ЧІП І ЗІП», рухаючись у середній смузі руху проїзної частини проспекту Лесі Курбаса зі сторони Кільцевої дороги в напрямку вулиці Картвелішвілі та наближався до будинку № 9, який розташовано по проспекту Лесі Курбаса в м. Києві. У цей час позаду вищевказаного автомобіля рухався мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 та пасажиром позаду ОСОБА_18 » також підтверджені проаналізованими у вироку доказами, а тому суд їх вважає доведеними.

Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експертів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року, встановлено таке. Швидкість руху мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 на момент зіткнення, виходячи з величини зафіксованої слідової інформації могла складати 70…88 км/год, а визначити її експертним шляхом для автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 не можливо. При вказаних свідком ОСОБА_39 обставинах зближення транспортних засобів в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п. п. 10.1 та 10.3 Правил, а водій мотоцикла «Honda CBR 1100» п. 12.4, а з моменту виникнення небезпеки для руху і п. 12.3 Правил. З моменту виникнення небезпеки при вказаних свідком ОСОБА_39 обставинах водій мотоцикла «Honda CBR 1100» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Lanos», а водій останнього мав таку можливість у випадку дотримання вимог п. п. 10.1 та 10.3 Правил. Отже, за вказаних свідком ОСОБА_39 обставин зближення транспортних засобів дії водія « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з технічної точки зору не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 10.3 Правил, а водія мотоцикла «Honda CBR 1100» - п. 12.4 Правил, у той же час їх невідповідність вимогам п. 12.3 Правил не вбачається.

Твердження сторони захисту про недопустимість як доказу даних, які містить вказаний висновок експертів з причини відсутності в одного з них експертної спеціальності 10.4 (транспортно-трасологічні дослідження), є надуманим, оскільки цей висновок зроблено комісією експертів, один з яких має таку спеціальність, а іншій 10.1 (дослідження обставин та механізму ДТП), що також охоплювалося предметом даного комплексного дослідження.

Однак, з огляду на наведені висновки цієї експертизи № 18420…, і з цим важко не погодитися зі стороною захисту, в їх основу покладені вихідні дані про обставини зближення транспортних засобів, які повідомляв саме свідок ОСОБА_40 , а тому аналіз його показань набуває ключового значення для встановлення істини у справі в контексті беспірності доведення винуватості обвинуваченого.

Так, як вбачається зі змісту висновку експертизи № 18420…вихідними даними були показання свідка ОСОБА_41 , про те, що «…справа від нього рухався мотоцикл, який в подальшому розпочав випереджати його по правій смузі рух зі швидкістю приблизно 60 км/год. Коли вказаний мотоцикл випередив його справа, то водій автомобіля «ЗАЗ», який рухався попереду нього, увімкнувши сигнал правого повороту одразу розпочав перестроювання на праву смугу руху… водій мотоцикла навіть не встиг застосувати гальмування, оскільки відразу відбулося зіткнення…», а також дані протоколу слідчого експерименту за його участі.

Як видно з дослідженого судом протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_27 від 28 серпня 2015 року, під час цієї слідчої дії на місцевості були закріплені показання свідка про те, що рухаючись за кермом власного автомобіля в попутному напрямку позаду автомобіля «ЗАЗ Lanos» на відстані приблизно 12 м він чітко бачив, як водій останнього почав виконувати маневр перестроювання в праву смугу руху, по якій рухався не змінюючи напрямок свого руху мотоцикл «Honda CBR 1100» на відстані 2,6 від правого краю проїзної частини, після чого в межах цієї смуги і сталося ДТП.

Водночас, допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , підтверджуючи свій висновок експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року, показали, кожний окремо, що експертним шляхом встановлено лише ймовірну швидкість мотоцикла (від і до) 70…88 км/год, яка розрахована за слідовою інформацією з моменту виникнення слідів (трас) мотоцикла на узбіччі, коли на рух лежачого мотоцикла не впливали інші чинники, ніж його вага та опір о перешкоду, тобто вже після його зіткнення з автомобілем та просування по бордюру. Швидкість мотоцикла на момент зіткнення ними не визначалась і могла бути якою завгодно, оскільки залежала від різних факторів (положення ручки акселератора тощо, адже невідомо, що робив в момент зіткнення і відразу після цього водій). Швидкість автомобіля «ЗАЗ Lanos» не була встановлена через відсутність слідів, проте вона була значно меншою. Як вихідні дані експертами були використані показання свідка ОСОБА_27 , в тому числі про рух мотоцикла виключно в межах крайньої правої смуги та про відстані між об`єктами. Експерти визнали спроможними з технічної точки зору ці показання свідка, приймаючи до уваги, що визначені ним величини у просторі охоплюють нижню межу нормативно визначеної ними швидкості 70 км/год, Але, якщо швидкість мотоцикла до і в момент контакту була відмінна від 70 км/год в будь-якій бік, показання свідка ДРОБАХИ стають технічно неспроможними і це впливає на висновки самої експертизи. Дослідження, навіть в межах нормативно визначеної швидкості до 88 км/год, експерти не проводили. Крім того, як зазначили експерти, якщо обидва транспортні засоби рухалися в межах однієї смуги руху, у даному випадку середньої, що також не досліджувалося, оцінка дій водії залежить від того, хто перший з них почав здійснювати маневр перестроювання. Експерти вважали, судячи з показань на досудовому розслідуванні свідка ДРОБАХИ, що мотоцикл рухався у правій смузі, напрямку руху не змінюючи, але якщо першим виїхав у праву смугу руху автомобіль «ЗАЗ» - то це повинен був урахувати водій мотоцикла тому, що автомобіль за такої дорожньої обстановки мав перевагу. Нарешті, експерти визнали, що Схема ДТП в частині визначених величин відстані між лежачим мотоциклом після зіткнення до інших об`єктів має об`єктивні протиріччя, які також впливають на висновки, адже, чим дальше виявлений предмет, тим більш швидкість його переміщення у просторі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 , хоча і заявив, що підтверджує дані, зафіксовані за результатами проведеного з ним слідчого експерименту, який брався до уваги експертами, у той же час показав, що ранком в день ДТП керував власним автомобілем, рухаючись по пр-кту Леся Курбаса у середній смузі руху зі швидкістю 30-40 км/год у напрямку від Окружної дороги, перед ним в тій же смузі їхав автомобіль «ЗАЗ Lanos» під керуванням БОБРИКОВА. Під`їжджаючи до повороту на б-р Кольцова, біля пішохідного переходу, де стояло багато припаркованих автомобілів у крайній правій смузі руху, він побачив, що за ним в його середній смузі рухався мотоцикл, який пришвидшився і перестроївся у праву смугу руку, їдучи на випередження, але у цей момент ОСОБА_42 із включеним правим поворотом вже здійснював перестроювання в праву смугу руху. За долі секунди мотоцикл вискочив позаду його, свідка, автомобіля і в момент зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Lanos» також перебував у крайній правій смузі руху. Внаслідок контакту мотоцикл втратив керування, його відкинуло на бровку, потім узбіччя, водія кинуло на стовп електроопори, мотоцикл відлетів на боку на декілька десятків метрів, дівчина пасажир теж вилетіла з мотоцикла, її забрала швидка. Як категорично заявив свідок, і просив його зрозуміти, він не може сказати, що він раніше побачив сигнал повороту на автомобілі «ЗАЗ Lanos» чи мотоцикліста ще позаду себе в дзеркалі, і висловлював з цього приводу лише припущення. Так, припустив, що скоріш за все, коли мотоцикліст лише почав робити маневр перестроювання, водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» вже робив свій маневр, включивши сигнал правого повороту. При цьому пояснив, що коли водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» включив сигнал повороту, який мигав декілька разів перед перестроюванням (скільки точно, він не пам`ятає), але ще не розпочав перестроювання, в цей момент, з огляду на відсутність припаркованих авто, для водія мотоцикла з`явилася можливість випередити їх автомобілі з правого боку, саме тому він мабуть і розпочав прискорення (ривок), хоча самого моменту виїзду мотоцикліста в праву смугу руху він, свідок, не бачив. Швидкість руху мотоцикла до «ривка» на випередження була 65-70 км/год. Як він точно пам`ятає, лише після того, як декілька разів мигав сигнал правого повороту на автомобілі «ЗАЗ», мотоцикліст виїхав праворуч. Як уточнив свідок, в нього самого виникла ідея перестроїтися у вільну від припаркованих автомобілів часину правої смуги руху, але не став цього робити з огляду на дії водія «ЗАЗ», який їхав з попереджувальним сигналом правого повороту.

Допитаний експерт ОСОБА_43 , підтвердивши свій висновок транспортно-трасологічної експертизи № 408ат від 09 жовтня 2015 року, будучи присутнім під час допиту судом свідка ОСОБА_27 , уточнив, що дійсно відповідно до зафіксованих під час огляду транспортних засобів пошкоджень мотоцикл рухався значно швидше автомобіля, у ситуації, що склалася, якщо ці транспортні засоби рухалися в межах однієї смуги руху, мав перевагу той, хто перший почав здійснювати маневр перестроювання в іншу смугу.

Показання в судовому засіданні допитаних в різний час експертів ОСОБА_26 ОСОБА_29 та ОСОБА_30 повністю узгоджуються між собою, ґрунтуються на спеціальних знаннях відповідно до одержаного ними фаху та експертних спеціальностей, а тому не викликають сумнівів у своїй достовірності, відтак суд їх також кладе в основу свого рішення по справі. При цьому, експерти ОСОБА_32 та ОСОБА_33 під час свого допиту дали з технічної точки зору аналогічну оцінку ситуації, якщо транспортні засоби перед перестроюванням рухаються в межах однієї смуги руху.

Оцінюючи на предмет достовірності показання свідка ОСОБА_27 , які він дав в судовому засіданні, суд приймає до уваги таке.

Обвинувачений підтвердив присутність цього свідка на місці ДТП як його очевидця.

Допитаний свідок ОСОБА_44 показав, що ранком 12 серпня 2015 року він стояв біля підземного переходу навпроти трамвайної зупинки спиною до проїзної частини, почув сильний удар, а коли повернувся, то побачив, як по узбіччю «летів» неконтрольований мотоцикл, а парень в кепці, який ним керував, вдарився об стовп електроопори і загинув на місці. Загиблих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 він знав наглядно, оскільки вони проживали в одному з ним районі. Мотоцикл зіткнувся з «ЗАЗ», який залишився на проїзній частині, заїхавши за роздільну лінію крайньої правої смуги руху. Не зважаючи на припарковані автомобілі (таксі) вздовж узбіччя, місце для безпечного проїзду між ними та автомобілем «ЗАЗ» для мотоцикла було достатньо. Він не може пояснити, чому мотоцикл зачепив автомобіль і вважає причиною ДТП перевищення швидкості водієм мотоцикла, яка була далеко за 100 км/год коли він намагався проскочити між автомобілем «ЗАЗ» та припаркованими авто. Різкий звук розгону двигуна мотоцикла було чутно ще, як мотоцикл виїхав з дворів гуртожитків на проспект Леся Курбаса це був звичайний маршрут для власника мотоцикла. Він визначив швидкість мотоцикла, оскільки має стаж керування автомобілем більше 40 років. Він двічі приймав участь в огляді місця події як понятий і підтвердив дані протоколів про це, достовірність яких засвідчив своїм підписом.

Показання свідка ОСОБА_34 ретельно перевірені сторонами провадження шляхом уточнення різних деталей його участі як понятого під час проведення слідчих дій, обставин самого ДТП, які документально зафіксовані (щодо одягу загиблих, ім`я дівчини ОСОБА_21 , розміщення орієнтирів на місцевості тощо) При цьому, даних, які могли б вказати на зацікавленість даного свідка у справі, не встановлено, відтак у суду відсутні будь-які сумніви в достовірності показань цього свідка, які щодо обставин появи мотоцикла під керуванням ОСОБА_15 на проспекті Леся Курбаса (з району гуртожитків) узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_27 , а також підтверджуються загально відомими даними карти цієї місцевості м. Києва, які не потребують доказування.

Допитаний судом свідок ОСОБА_45 показав, що він працював разом з ОСОБА_46 і добре його знає, стосунки між ними були робочі. Ранком в день, коли сталося ДТП, він за домовленістю чекав ОСОБА_47 на відстані 7-8 м від підземного переходу. Він бачив, як на швидкості 20-30 км/год наближався автомобіль «ЗАЗ» під керуванням БОБРИКОВА із включеним правим поворотом і плавно перестроювався із середньої у праву смугу руху, за ним, ближче до правого краю у межах середньої смуги руху, на великий швидкості з ревом мотору наздоганяючи «летів» мотоцикл. Водій мотоцикла, дещо поклавши мотоцикл з початку вправо, а потім вліво, в`їхав в праву смугу, де вже більшою частиною перебував автомобіль БОБРИКОВА, і, намагаючись здійснити його випередження (обидва транспортні засоби їхали майже на нього, свідка) лівим боком зачепив правий передній бік автомобіля, внаслідок чого мотоцикл кинуло на узбіччя, викинуло водія, який помер на місці, та пасажира - дівчину. Водій мотоцикла, в`їхавши у праву смугу, не гальмував оскільки намагався здійснити випередження. На інші автомобілі свідок уваги не звертав, хоча і згадав, що біля узбіччя стояли припарковані авто.

Як видно з дослідженого протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 від 04 вересня 2015 року, під час цієї слідчої дії на місцевості були закріплені його показання про те, що знаходячись на тротуарі навпроти зупинки трамвая він бачив, як ОСОБА_42 , включивши правий поворот на своєму автомобілі, почав виконувати перестроювання в праву смугу руху для зупинки, в цей час мотоцикл ще наздоганяв його позаду (положення № 2), рухаючись в середній смузі руху на великий швидкості, а потім, прискорившись, намагався випередити та об`їхати автомобіль ОСОБА_17 з правого боку, проте сталося ДТП.

Під час дослідження в судовому засіданні вказаного протоколу слідчого експерименту свідок ОСОБА_45 підтвердив його дані, достовірність яких засвідчив своїм підписом з урахуванням внесених зауважень, при цьому уточнив, що внаслідок тривалого перехресного допиту на місцевості, де сталося ДТП, він дійсно уточняв свої показання, робив зауваження до протоколу та до того, як слідчий намагався викласти його показання, ставлячи їх під сумнів. Крім того, свідок в суді детально пояснив зафіксовані на фото таблицях обставини ДТП, про які повідомляв слідчому і викладені вище.

Наведені показання свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_28 додатково вказують на занадто умовну швидкість руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_15 , яку розрахували експерти у своєму висновку № 18420… від 19 лютого 2016 року, а те, що свідок ОСОБА_40 за своїми особливостями сприйняття був схильний до значного зменшення швидкості руху мотоцикла під час ДТП, відмітили у своєму висновку самі експерти, які визнали показання цього свідка в цій частині технічно неспроможними (т. 2 а. 97).

Показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_34 та ОСОБА_28 , хоча і містять окремі відмінності між собою щодо характеру дій водія мотоцикла, які передували ДТП, проте ці відмінності ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці подій. В іншій частині показання цих осіб цілком узгоджуються з об`єктивними даними про характер взаємодії транспортних засобів, локацію механічних пошкоджень на них та наслідків такої взаємодії, які містять досліджені вище всі протоколи огляду місця ДТП, мотоцикла «Honda CBR 1100» та автомобіля «ЗАЗ Lanos», уламків від них, а також висновок експерта ОСОБА_26 № 408ат від 09 жовтня 2015 року, що унеможливлює надання переваги окремому з цих свідків чи відхилення показань в суді когось з них через недостовірність. Крім ОСОБА_28 , жоден з них не вказав на те, що безперервно спостерігав за діями обох водіїв, мотоцикла та автомобіля учасників ДТП і здатен їх описати у часі: ДРОБАХА не бачив самого маневру перестроювання з боку водія мотоцикла; МЕТЛЕНКО не бачив зіткнення і того, що йому передувало.

Зафіксована на схемі ДТП та фото таблицях до слідчих експериментів місцевість навколо місця ДТП також узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_34 про наявність місця для розгону мотоцикла.

Враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, суд критично оцінює вихідні дані, викладені зі слів свідка ОСОБА_27 в експертному висновку, у тому числі, які містить досліджений судом протокол слідчого експерименту за його участю в тій частині, в якій вони суперечать показанням цього свідка в суді, а також наведеним вище показанням обвинуваченого, свідків ОСОБА_48 та АНТИКОВА (зокрема, щодо нібито постійного руху мотоцикла в межах правої смуги руху, його швидкості на момент зіткнення 60 км/год, послідовності дій водіїв нібито ОСОБА_42 увімкнув сигнал правого повороту, коли мотоцикл вже випередив свідка ДРОБАХУ справа та ін.), а тому відхиляє їх як недостовірні, навпаки, визнавши достовірними показання в суді свідків ОСОБА_23 , МЕТЛЕНКА, АНТИКОВА та обвинуваченого окрім їх припущень та оціночних суджень, які дійсно мають суперечливий характер. Крім того, у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 не вказані відомості про технічні засоби вимірювання, які використовувалися, що також ставить під сумнів об`єктивність зафіксованих в ньому результатів, значення яких з огляду на особливості даного кримінального провадження важко переоцінити.

Як констатовано експертами у проаналізованому вище висновку експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року, в матеріалах провадження відсутня слідова інформація, за якою можна було б встановити траєкторію руху мотоцикла перед зіткненням. Можливість мотоцикла, з огляду на його технічні характеристики, виконати маневр перестроювання з одночасним збільшенням швидкості в умовах зафіксованої перед ДТП дорожньої обстановки також не перевірялася.
Отже, суд вважає, що судовим розглядом не встановлено безспірних даних про те, що:

а) водій мотоцикла «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 перед і в момент зіткнення рухався зі швидкістю 70 год/км, з цього приводу є лише розрахункова швидкість, яка є умовною і може відрізнятися від справжньої, встановити яку можливість втрачена, а це має істотне значення для перевірки технічної спроможності вихідних величин у просторі, які бралися експертами для проведення відповідних розрахунків всі три свідка очевидця подій, та обвинувачений засвідчили значно більшу, аніж розрахована експертами, швидкість руху мотоцикла в момент ДТП;

б) водій мотоцикла «Honda CBR 1100» першим здійснив перестроювання у праву смугу руху порівняно із водієм автомобіля «ЗАЗ Lanos» - свідок ОСОБА_40 поставив під сумнів ствердність таких даних, а інші очевидці подій їх взагалі спростували;

в) у даному випадку дії водія автомобіля «ЗАЗ Lanos», який розпочав здійснювати маневр перестроювання, змусили водія мотоцикла «Honda CBR 1100» збільшити швидкість і здійснити маневр на випередження з тим, щоб уникнути зіткнення, навпаки маневр випередження підвищив ризик такого зіткнення, зробивши його неминучим.

Об`єктивним залишається те, що водій мотоцикла, перебуваючи позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_27 в його смузі руху, з огляду на свідчення в суді останнього, приймаючи рішення про перестроювання в праву смугу руху, або не бачив сигналу правого повороту автомобіля «ЗАЗ Lanos», тим самим прийняв ризиковане рішення на випередження справа з перевищенням дозволеної швидкості, або бачив тим самим самовпевнено не врахував дорожню обстановку.

За таких обставин суд, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, позбавлений можливості визнати висновок за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року безспірним, достовірним і таким, що усуває всі сумніви, які суд у такому випадку тлумачить тільки на користь обвинуваченого.

Посилюють переконання суду з цього приводу і висновки, яких дійшли експерти, що проводили дослідження за клопотанням захисту і викладені у консультативному транспортно-трасологічному та автотехнічному дослідженні обставин ДТП № 12/16-атд від 14 липня 2016 року (т. 2 а. 169-178) та в рецензії від 27 липня 2016 року на висновок експертів № 18420… від 19 лютого 2016 року (т.3 а. 144-149), за якими констатується, що не перевірялася, а тому й не спростована версія знаходження мотоцикла у середній смузі руху та подальше його маневрування у крайню праву смугу руху, на яку вже було розпочато виїзд автомобіля під керуванням обвинуваченого, хоча ці документи (консультативний висновок та рецензія) не мають переваги над висновком експертів.

Показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_35 слідчого, який пояснив зафіксовані ним під час проведення слідчих дій окремі величини, свідка ОСОБА_36 , який підтвердив свою участь як понятого у слідчих діях, а також досліджені судом в межах заявлених цивільних позовів докази заподіяної шкоди, враховуючи проведений аналіз, самостійного доказового значення в частині висунутого обвинувачення не мають.

Інших доказів винуватості ОСОБА_17 у даному провадженні надано не було.
Злочин, передбачений ст. 286 КК України, належить до злочинів з матеріальним складом. Тому ознакою його об`єктивної сторони є не будь-яке порушення ПДР, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, а отже перебувають з ними у причинному зв`язку (постанова Верховного Суду України від 09 лютого 2012 року у справі № 5-28кс11). Тому суд відразу виключає з обвинувачення ОСОБА_17 вказівку на порушення ним Правил, які взагалі не перебувають у причиновому зв`язку із самою подією ДТП з огляду на фактичні обставини останнього в межах висунутого обвинувачення, а саме: п. 2.3 «б» - в частині обов`язку водія стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу; п. 10.1 - в частині дій водія перед початком руху.
Безпідставним є звинувачення ОСОБА_17 у тому, що порушення вимог Правил з його боку виявилося у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем, рухався у середній смузі руху проїзної частини проспекту Лесі Курбаса зі сторони Кільцевої дороги в напрямку вулиці Картвелішвілі, як про це зазначено в акті, а тому суд також виключає вказівку на це, оскільки такі дії не містять визначених ч. 1 ст. 11 КК України ознак злочину.

Суд вважає, що подані стороною обвинувачення докази, як окремо, так й у своїй сукупності та взаємозв`язку, не спростовують версію захисту про те, що обвинувачений, виконуючи першим маневр перестроювання у вільну праву смугу руху, дотримався вимог п. п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.3 Правил, переконавшись у безпеці такого маневру через можливі загрози, які об`єктивно спроможний і повинен був виявити, виходячи з дорожньої обстановки (оцінив, чи зайнята права смуга нерухомим транспортом, чи відсутні на ній транспортні засоби, що рухаються). Натомість водій мотоцикла не переконався у безпеці маневру випередження, поєднаного з імпульсивним збільшенням і без того з перевищенням максимально допустимої швидкості руху та раптовою зміною його напрямку вправо, зокрема, у тому, що смуга для такого випередження вільна.
Про розсудливість та обачність дій БОБРИКОВА як учасника дорожнього руху, які передували ДТП, вказує те, що він завчасно (водій, що рухався позаду, мав можливість на це зреагувати) включив сигнал повороту, отже мав чітко сформований намір діяти і для цього оцінював обстановку (зменшив швидкість, шукав в межах правої смуги вільний простір для зупинки, перевіряючи у цей час через праве дзеркало можливість для перестроювання, повільно змінював напрямок руху). Звертають на себе увагу у зв`язку з цим показання свідка ДРОБАХИ, який за однакових для всіх умов дорожньої обстановки безпосередньо перед ДТП хоча і мав намір також перестроїтися в праву смугу руху для випередження, проте цього не зробив, маючи можливість оцінити дії водія ОСОБА_17 , які були зрозумілими для нього та поставили під сумнів безпечність такого маневру.
Постає питання, яке відповіді не має, а чи мав можливість з огляду на швидкість руху та наявні обмеження огляду (транспортний засіб попереду) так само оцінити дорожню обстановку водій мотоцикла, якщо ні, то чи не є цьому причиною констатоване експертами порушення з технічної точки зору вимог п. 12.4 Правил.
Детальний аналіз всіх протоколів огляду місця події, фото таблиць, проведених під час досудового розслідування слідчих експериментів, на яких зафіксовано на місці ДТП розташування в межах крайньої правої смуги руху (ширина 3,6 м) нерухомих легкових транспортних засобів (очевидно займається простір з урахуванням узбіччя шириною близько 2 м, а з відкритими дверима і до 2,5 м), загально доступні дані про габарити мотоцикла - учасника ДТП (ширина більше півметра), перекручені в аспекті масштабування предметів у просторі схематичні зображення цієї обстановки (чи то замалі габарити транспортних засобів в межах смуги руху - експеримент за участю ДРОБАХИ, чи то завеликі - експеримент за участю АНТИКОВА), об`єктивно узгоджується з визнаними судом достовірними показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_27 про рух мотоцикла у середній смузі руху, враховуючи необхідність додержання на швидкості безпечного інтервалу до припаркованого праворуч транспорту, та про його повне перестроювання у правову смугу лише тоді, коли з`явилося вільне місце після припаркованих з правого краю автомобілів.

Натомість, під час складання схеми за результатами слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 взагалі не враховано припарковані транспортні засоби, про які сказав цей свідок та інші в суді. Ця обставина очевидно має значення для вирішення питання про можливість проїзду мотоцикла на зафіксованій на схемі відстані, а саме - 2,6 м від правого краю дороги і не могла бути проігнорована. Так, на долученій до проколу вказаного експерименту фото таблиці зафіксовано інше положення мотоцикла у просторі на правій смузі руху (роздільна лінія у межах лівої частини керма), ніж фактично про це повідомив слідчому свідок ДРОБАХА.

Крім того, щодо правозастосування ст. 286 КК України Верховний Суд України у своїй постанові від 20 листопада 2014 року у справі № 5-18кс14, сформулював правовий висновок, який суд оцінює через призму вимог та правил, передбачених ч. 6 ст. 368, ст. 458 КПК України. Так, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху…». У п. 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Аналіз фактичних обставин зближення транспортних засобів учасників ДТП, встановлених у межах даного провадження, свідчить про те, що дії водія мотоцикла «Honda CBR 1100» з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.4 Правил і цей фактор, який формував дорожню обстановку, виник за часом раніше, ніж фактична зміна напрямку руху з боку водія автомобіля «ЗАЗ Lanos». Відтак, такі дії водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» не могли зробити порушення вимог п. 12.4 Правил з боку водія мотоцикла вимушеним, з тим, щоб виключити за це порушення відповідальність.
Не може залишитися поза увагою суду і твердження експертів у проаналізованому вище висновку експертизи № 18420… від 19 лютого 2016 року про те, що водій мотоцикла не мав технічної можливості уникнути зіткнення за умов швидкості руху 70 км/год, тобто рухаючись з перевищенням її максимально допустимої межі.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що сформульоване обвинувачення ОСОБА_17 не знайшло свого безспірного підтвердження у судовому засіданні для того, щоб вважати доведеним пред`явлене йому обвинувачення за ч. 3 ст. 286 КК України, зокрема фактичні обставини, які в обвинувальному акті викладені як опис злочинних дій водія БОБРИКОВА (проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився у відсутності транспорту в сусідній правій смузі руху, почав виконувати маневр перестроювання в праву смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл «Honda CBR 1100») свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Потерпілі ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , представники цивільних відповідачів ТОВ «ЧІП і ЗІП» та ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, потерпілі здійснюючи свої повноваження через представника ОСОБА_11 , а представники цивільних відповідачів ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, в судове засідання прибували не завжди, окремі особи заявили клопотання про судовий розгляд без їх участі (т. 1 а. 22, 33-34, 40, 64-65, 86-87, 92-98 тощо).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вказане встановлено і в ст. 17 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Дослідивши в судовому засіданні всі належні докази, суд дійшов висновку про те, що не доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , та вичерпано можливості їх отримати.
Враховуючи результати проведеної оцінки доказів, окремий аналіз інших небезпідставних зауважень сторони захисту до сформульованого обвинувачення та його доведеності суд вважає зайвим.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не доведено, що ОСОБА_7 за викладених в обвинувальному акті обставин 12 серпня 2015 року приблизно о 09 год 10 хв, керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 10.3 Правил, зокрема, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився у відсутності транспорту в сусідній правій смузі руху, по якій в цей час рухався мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив біля будинку № 9 по проспекту Лесі Курбаса в м. Києві з ним зіткнення, внаслідок чого загинули ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , вчинивши тим самим порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено злочин, у якому він обвинувачується.

На виконання вимог ст. 129 КПК України заявлені в межах даного провадження цивільні позови з урахуванням наведеного належить залишити без розгляду.

Суд на виконання обов`язків щодо захисту прав людини, перевіривши доводи захисника обвинуваченого про порушення кримінального процесуального закону стороною обвинувачення під час досудового розслідування, з`ясував, що ці доводи є небезпідставні.
Так, як видно з матеріалів кримінального провадження, на час його відкриття 12 серпня 2015 року було встановлено, що до вказаної ДТП була причетна конкретна особа - ОСОБА_7 , який лише 28 березня 2016 року, коли вже були завершені всі процесуальні дії, набув статусу підозрюваного. У порушення імперативних вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, маючи станом на 12 серпня 2015 року, за логікою викладених прокурором у реєстрі фактичних обставин події, достатні докази для підозри конкретної особи - БОБРИКОВА у вчиненні злочину, така підозра останньому в розумний строк повідомлена не була, внаслідок чого сторона обвинувачення збирала докази, штучно позбавивши БОБРИКОВА такого права, залучаючи його до слідчих дій як свідка і не надавши йому статусу рівноправної сторони провадження, 21 квітня 2016 рок був складений обвинувальний акт.

Суд вважає, що штучне обмеження сторони захисту у праві збирати та подавати докази нарівні із іншої стороною провадження, яка активно користувалася своїми правами, діючи самостійно, свідчить про порушення принципу змагальності. Вказане порушення обумовило обвинувальний ухил досудового розслідування та його неповноту, яку з перебігом часу усунути можливість втрачена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 368, 370, 371, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 373, 374-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що вчинено злочин, в якому він обвинувачується.

Заходи забезпечення в межах даного провадження - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_51 про відшкодування шкоди, завданої злочином, та стягнення на її корись з: ОСОБА_17 на відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн; з ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на відшкодування моральної шкоди 14 616 грн, на відшкодування витрат на поховання 6 050 грн, на відшкодування матеріальної шкоди 50 000 грн; з ТОВ «ЧІП І ЗІП» на відшкодування моральної шкоди 500 000 грн, на відшкодування матеріальної шкоди 167 468 грн 17 коп, на відшкодування витрат на допомогу адвоката 20 000 грн залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої злочином, та стягнення на її корись з: ОСОБА_17 на відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн; з ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на відшкодування моральної шкоди 14 616 грн, на відшкодування витрат на лікування та поховання 65 071 грн 44 коп; з ТОВ «ЧІП І ЗІП» на відшкодування моральної шкоди 500 000 грн, на відшкодування витрат на допомогу адвоката 20 000 грн залишити без розгляду.

Судові витрати на проведення експертиз в сумі 12 507 грн 12 коп віднести на рахунок держави.

Речові докази: диски з відео фіксацією слідчих дій зберігати при матеріалах провадження; автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з НОМЕР_1 , мотоцикл «Honda CBR 1100» д.н.з. НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання відповідно ОСОБА_52 та ОСОБА_49 передати належним володільцям; посвідчення водія ОСОБА_17 серії НОМЕР_3 передати належному володільцу; уламки та фрагменти лакофарбового покриття, які зберігаються в управлінні логістики матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_53 .