Провадження № 1-кп/638/81/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.16 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

За участю прокурора: ОСОБА_3

Захисників: адвоката ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

Обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

Представника потерпілої: ОСОБА_9

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000140, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, росіянин, одружений, з вищою освітою, раніше не судимий, до 22.04.2014 обіймаючий посаду начальника Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

За ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка селища Андріївка Балаклійського району Харківської області, українка, заміжня, з вищою освітою, раніше не судима, працююча начальником курсу (факультету підготовки фахівців для кримінально-виконавчої служби Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого) відділу по роботі з персоналом управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2

За ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харкова, українка, заміжня, з вищою освітою, раніше не судима, працююча на посаді начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Харківського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 ,

За ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у зловживанні своїм службовим становищем, що завдало істотної шкоди правам, свободам та інтересам окремого громадянина і державним інтересам та службовому підробленні, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України, в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини 1 статті 64 Основного Закону України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, тобто у відповідності до вироку суду.
Частиною 1 статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже держава зобов`язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

Пунктами 1, 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.
Одночасно частиною 3 статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що кожен має право на участь у розгляді своєї справи у передбаченому процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Відповідно до частини 3 статті 63 Основного Закону України, засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Зокрема, при розгляді справи № 1-10/2012 за конституційним зверненням ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) Конституційний Суд України дійшов висновку, що особиста участь засудженого, який відбуває кримінальне покарання в установах виконання покарань, як сторони судового процесу створює передумови для повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи. Така участь засудженого як сторони у розгляді справи в судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій повинна забезпечуватися відповідним процесуальним законом. Рішення про порядок участі засудженого як сторони у розгляді справи зобов`язаний приймати суд у порядку та на умовах, визначених відповідним процесуальним законом.
В аспекті конституційного звернення, положення статті 24 Конституції України стосовно рівності громадян у конституційних правах, свободах та перед законом, у взаємозв`язку з положеннями частини 1 статті 55, пункту 2 частини 3 статті 129 Основного Закону України щодо захисту судом прав і свобод людини і громадянина та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом треба розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантовані державою рівні права на захист прав і свобод у судовому порядку та на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в судах усіх юрисдикцій, спеціалізацій та інстанцій, у тому числі й особа, яка засуджена і відбуває кримінальне покарання в установах виконання покарань (рішення Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012).
У відповідності до вимог статей 42, 45 Кримінального процесуального кодексу України, учасниками кримінального провадження на стороні захисту є підозрюваний та його захисник адвокат.
Частиною 1 статті 225 КПК України установлено, що на стадії досудового розслідування допит свідка чи потерпілого в судовому засіданні здійснюється в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого у присутності сторін кримінального провадження, у тому числі в присутності сторони захисту, з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Обвинуваченим інкримінується те, що в порушення зазначених норм закону, вони, будучи службовими особами органу державної виконавчої влади, упродовж періоду часу із лютого до травня 2013 року вчинили зловживання службовим становищем та службове підроблення за наступних обставин.

Так, наказом Державної пенітенціарної служби України від 12.11.2012 № 113 о/с ОСОБА_6 призначено начальником установи начальником арештного дому Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54).

Наказом управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області від 17.08.2012 № 104 о/с ОСОБА_7 призначено заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54).

Наказом управління Державної пенітенціарної служби України від 08.12.2012 № 148 о/с ОСОБА_8 призначено на посаду начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54).

Пунктом 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 394/2011, визначено, що Державна пенітенціарна служба України (далі - ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Згідно з пунктом 3 Положення про Качанівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54) (далі Качанівська виправна колонія), затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби України від 27.04.12 № 262, Качанівська виправна колонія є кримінально-виконавчою установою закритого типу і її основними завданнями є організація виконання покарань у вигляді позбавлення волі на певний строк та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, вимог законодавства щодо виконання та відбування кримінальних покарань, реалізації їх законних прав та інтересів.

Пунктом 4 цього ж Положення передбачено, що, поряд з іншим, виправна колонія відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує виконання актів законодавства з питань, що належать до її компетенції, вироків, постанов і ухвал судів; здійснює у порядку, визначеному законодавством та нормативними актами, приймання засуджених, їх розміщення згідно із встановленими вимогами тримання та нормами площі; виконує вимоги законодавства та нормативно-правових актів щодо забезпечення порядку та умов тримання засуджених; створює необхідні умови для забезпечення прав та законних інтересів засуджених; у межах визначених службових завдань взаємодіє із судовими органами та органами прокуратури, іншими правоохоронними органами у питаннях додержання законності, порядку та умов тримання засуджених у виправних колоніях.

Відповідно до Положення, виправну колонію очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою ДПтС України за поданням начальника управління, і згідно із пунктом 8 Положення, наділений наступними повноваженнями: здійснювати керівництво та організовувати роботу виправної колонії; персонально відповідати за виконання покладених на виправну колонію завдань і функцій; діяти без довіреності від імені виправної колонії, представляти її у судах; організовувати і контролювати проведення у виправній колонії заходів, спрямованих на виконання вимог законодавства та нормативно-правових актів щодо порядку та умов тримання засуджених.

Крім цього, згідно із підпунктом 1.2 Посадової інструкції начальника установи начальника арештного дому Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , затвердженої 12.11.2012 начальником управління ДПтС України в Харківській області, основними завданнями його службової діяльності є: забезпечення дотримання Конституції України, чинного законодавства України; забезпечення точного виконання судових вироків, організація надійної ізоляції та охорони засуджених, забезпечення режиму утримання та надійного нагляду за останнім, тощо.

Відповідно до пункту 4 Посадової інструкції начальник установи начальник арештного дому несе особисту відповідальність за роботу підлеглих відділів і служб, співробітників та засуджених; перевищення або неправильне використання своїх повноважень у відношенні до спецконтингенту колонії, а також за використання своїх посадових обов`язків в особистих цілях; зловживання або неналежне виконання службових повноважень, що тягнуть за собою шкідливі наслідки та завдають шкоду державі та громадянам; за невиконання покладених на нього обов`язків і здійснення своїх функцій.

У відповідності до Інструкції з організації охорони кримінально-виконавчих установ закритого типу, затвердженої наказом Державного департаменту з питань виконання покарань №237 від 08.12.2003, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 відповідав за організацію охорони об`єктів, успішне виконання службових завдань, організацію роботи персоналу виправної колонії для забезпечення надійної охорони, здійснення особистого контролю за організацією вартової служби.

Главами 11, 20 Інструкції встановлено, що екстрене переміщення засуджених, які утримуються в колонії (в тому числі згідно заявки судових органів для участі у судових засіданнях) здійснюється озброєним підрозділом - вартою, яка очолюється начальником варти і підпорядковується начальнику виправної колонії. Рішення про спорядження екстреної варти приймає начальник виправної колонії, який віддає варті наказ на виконання службових завдань із переміщення засуджених.

Інструкцією про порядок конвоювання та тримання в судах підсудних (засуджених) за вимогою судових органів, затвердженою спільним наказом МВС України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Верховного суду України, Служби безпеки України №705/37/5/17-398 1-3/503/239 від 16.10.1996 року, регламентовано, що конвоювання підсудних (засуджених) із виправно-трудових установ у судові органи та охорона їх під час судових засідань і на їх виїзних засіданнях, а також конвоювання у зворотному напрямку у місця позбавлення волі здійснюється військовими частинами і з`єднаннями внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України за місцем їх дислокації.

Завдання з конвоювання підсудних (засуджених) в судові органи військова частина (підрозділ) виконує на підставі письмових заявок судових органів і начальників місць позбавлення волі.

Згідно із пунктом 16 цієї Інструкції, завірена гербовою печаткою заявка суду на ім`я начальника місця позбавлення волі про доставку засудженого є для останнього підставою для видачі підсудного (засудженого) варті, а виготовлена начальником місця відбуття покарання на підставі заявки суду заявка на ім`я командира військової частини є підставою для виділення командиром частини варти та конвоювання засудженого до судового органу.

Відповідно до Інструкції, вимога суду про доставку засудженого до судового органу для участі у судовому засіданні є обов`язковою для керівника місця позбавлення волі, однак пунктом 34 Інструкції передбачено можливість невиконання доставки із причин, які не залежать від адміністрації місця позбавлення волі. Перелік таких причин в Інструкції не наведений.

Таким чином, обіймаючи посаду начальника Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54), ОСОБА_6 , постійно здійснюючи функції представника виконавчої влади, був наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, а тому відповідно до примітки 1 до статті 364 КК України, був службовою особою, відповідальною за виконання завдань, покладених на очолювану ним установу, дотримання прав, свобод та інтересів громадян і держави та був наділений повноваженнями одноособово приймати рішення про переміщення засуджених, які утримуються в Качанівській виправній колонії, а також про можливість їх доставки до суду на підставі заявки.

Поряд із цим, у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 був працівником правоохоронного органу і наказом ДПтС України №78 О/С від 17.08.2011 йому було присвоєно спеціальне звання полковник внутрішньої служби.

Відповідно до п. 2 посадової інструкції заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи, начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи, затвердженої начальником Качанівської виправної колонії ОСОБА_11 04.09.2012 та погодженої заступником начальника управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_12 14.09.2012, з якою ОСОБА_7 ознайомлена 04.09.2012, заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи крім іншого зобов`язаний відповідати за якість та ефективність діяльності соціально-психологічної служби установи, організовувати роботу соціально-психологічної служби, спрямовану на забезпечення пріоритету гарантованих законом прав і свобод засуджених, загальнолюдських цінностей, виконувати інші покладені на неї функції.

Згідно із п. 4 цієї посадової інструкції заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи несе відповідальність:

- за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією;

- за порушення дисципліни та законності, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності.

Таким чином, обіймаючи посаду заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54), ОСОБА_7 , постійно здійснюючи функції представника виконавчої влади, була наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями, а тому відповідно до примітки 1 до статті 364 КК України, була службовою особою, відповідальною за виконання в межах компетенції завдань, покладених на Качанівську виправну колонію, дотримання прав, свобод та інтересів громадян і держави.

Згідно із п. 1.2 вищевказаної посадової інструкції заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи, начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Качанівської виправної колонії, заступник начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи безпосередньо підпорядкований начальнику колонії та підконтрольний заступнику начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області із соціально-виховної та психологічної роботи.

Поряд із цим, у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_7 була працівником правоохоронного органу і наказом ДПтС України №57 О/С від 30.06.2011 їй було присвоєно спеціальне звання підполковник внутрішньої служби.

Згідно із розділом 2 Посадової інструкції начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Качанівської виправної колонії ОСОБА_8 , затвердженої 26.11.2012 Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , основними завданнями її службової діяльності є: забезпечення керівництва та організації діяльності інспекторського складу відділу, спрямування роботи на вирішення усіх завдань, які виникають в процесі забезпечення законності при прийманні, обліку та пересуванні засуджених; забезпечення взаємодії відділу з іншими службами установи, органами прокуратури, судами; організація своєчасного та якісного розгляду листів, скарг та заяв, які надійшли на виконання; вжиття заходів до дотримання законності; тощо. Розділом 4 зазначеної посадової інструкції встановлено, що начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_8 несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених посадової інструкцією, за недостовірність даних, які подаються органам Державної влади, за порушення дисципліни та законності, скоєні в процесі діяльності.

В той же час, розділом 1 зазначеної посадової інструкції регламентовано, що начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_8 призначається на посаду за поданням начальника установи, безпосередньо підпорядковується йому, а в своїй практичній діяльності, поряд з іншим, керується наказами та розпорядженнями начальника установи, яким на час вчинення інкримінованих дій був ОСОБА_6 .

Обвинуваченим інкримінується те що вони, будучи наділеними такими службовими повноваженнями, вирішили скористатися ними для одержання неправомірної вигоди для себе та для інших невстановлених слідством службових та фізичних осіб і стали на шлях вчинення наступних злочинів.

Так, вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2011 ОСОБА_13 засуджена до позбавлення волі строком на 7 років за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 365 КК України.
Після набрання вироком суду законної сили, 30.12.2011 ОСОБА_13 була переміщена з Київського слідчого ізолятора до Качанівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 54) для відбування покарання.

У зв`язку із незадовільним станом здоров`я та необхідністю стаціонарного лікування, 09.05.2012 ОСОБА_13 була переміщена до Центральної клінічної лікарні «Укрзалізниці», розташованої за адресою: м. Харків, провулок Балакірева, 5, де перебувала під охороною працівників варти Качанівської виправної колонії.

Незважаючи на це, діючим на той час вищим керівництвом держави на чолі з Президентом України ОСОБА_14 прийнято рішення якомога найдовше ізолювати ОСОБА_13 , яка залишалася одним із головних політичних опонентів до діючої влади та лідером української опозиції, від суспільства та участі в політичному житті, виключивши будь-яку можливість її звільнення з місць позбавлення волі.

У зв`язку з цим, невстановленими слідством високопосадовцями із найближчого оточення ОСОБА_14 протягом 2011-2013 років вжито ряд дій, спрямованих на збільшення об`єму обвинувачень ОСОБА_13 . З цією метою слідчими Генеральної прокуратури України і Служби безпеки України порушено ряд кримінальних справ, у ході розслідування яких створювалися штучні докази причетності ОСОБА_13 до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. До реалізації задуманих планів були задіяні підпорядковані ОСОБА_14 високопосадовці органів прокуратури України та Державної пенітенціарної служби України.

Зокрема, в період відбування ОСОБА_13 покарання у Качанівській виправній колонії, Головним управлінням з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 21.11.2012 за фактом організації службовими особами ЗАТ з ІІ «ПФК «ЄЕСУ» розтрати державних коштів в особливо великому розмірі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 191 КК України (в редакції Закону від 05.04.2011) та за фактом організації замовного вбивства народного депутата України ОСОБА_15 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 19, пунктом «а» статті 93 КК України (в редакції Закону від 06.03.1992).

Для досягнення поставлених завдань та продовження ізоляції ОСОБА_13 від політичного життя 18.01.2013 у даному кримінальному проваджені їй абсолютно безпідставно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 191 КК України (в редакції Закону від 05.04.2011), частиною 4 статті 19, пунктом «а» статті 93 КК України (в редакції Закону від 06.03.1992).

Після оголошення підозри, ОСОБА_13 набула статусу підозрюваної, а адвокат ОСОБА_9 статусу її захисника і, у відповідності до вимог статей 42, 45 КПК України, вони стали стороною захисту у кримінальному провадженні та згідно вимог статті 225 КПК України, одержали право приймати участь у допиті слідчим суддею на стадії досудового розслідування свідків і реалізувати таким чином гарантоване Конституцією України та чинним законодавством України право на безпосередню участь у судовому засіданні та на захист від підозри.

В межах досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у період часу із лютого до травня 2013 року, слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва за клопотаннями слідчих Генеральної прокуратури України (сторона обвинувачення) та захисника підозрюваної ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_9 (сторона захисту) у судових засіданнях відповідно до вимог статті 225 КПК України було проведено допити свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , частина із яких давали органу досудового розслідування викриваючі ОСОБА_13 показання.

На виконання ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 у відповідності до частин 1, 3 статті 135 КПК України повідомлення про час та місце проведення судових засідань з приводу допиту вищевказаних свідків направлялися ОСОБА_13 через адміністрацію Качанівської виправної колонії в особі її начальника ОСОБА_6 , в якій остання відбувала покарання. Такі повідомлення направлялися на адресу начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 .

Окрім того, листами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , у відповідності до ухвал суду про виклик у судове засідання сторони захисту, начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 зобов`язано доставляти підозрювану ОСОБА_13 для участі у допиті зазначених свідків до приміщення Апеляційного суду м. Києва, в якому проходили судові засідання Печерського районного суду м. Києва.

Одержавши такі повідомлення, користуючись правами підозрюваного, зокрема передбаченими пунктами 9, 10 частини 3 статті 42 та статтею 225 КПК України, згідно з якими підозрюваний має право брати участь у проведенні процесуальних дій, під час яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу, ОСОБА_13 , діючи з метою реалізації своїх прав на безпосередню участь у судових засіданнях та захисту від підозри, протягом лютого-травня 2013 року виявляла бажання приймати участь в зазначених судових засіданнях з допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , про що неодноразово зазначала в своїх заявах на ім`я слідчих суддів, поданих через адміністрацію Качанівської виправної колонії в особі начальника колонії ОСОБА_6 , та розписках про отримання повідомлень про призначення судових засідань. Усі зазначені заяви та розписки про отримання повідомлень, із супровідними листами за підписом начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлялися на адресу слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва і приєднані до матеріалів судових проваджень. Виходячи із цього, ОСОБА_6 було достеменно відомо про бажання ОСОБА_13 приймати безпосередню участь у судових засіданнях та реалізовувати таким чином свої конституційні права, зокрема, права на захист від оголошеної підозри та на безпосередню участь у судових засіданнях.

Зважаючи на такі заяви підозрюваної ОСОБА_13 , невстановлені особи із числа колишнього вищого керівництва держави та правоохоронних органів, діючи з метою перешкодити їй в реалізації законних прав, в тому числі права на захист від оголошеної підозри та права на безпосередню участь у судових засіданнях, у невстановленому слідством місці та у невстановлений час дали начальнику Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 незаконну вказівку не доставляти ОСОБА_13 у судові засідання і через засоби масової інформації повідомляти громадськості про те, що ОСОБА_13 , начебто, безпричинно відмовляється приймати участь у засіданнях. Зазначені особи переслідували мету через засоби масової інформації виставити ОСОБА_13 для суспільства в негативному образі як таку, що безпричинно відмовляючись від участі в судових засіданнях у резонансному кримінальному провадженні за фактом умисного вбивства народного депутата України ОСОБА_15 , що буде свідчити про її причетність до організації цього замовного вбивства та завдяки цій неправдивій інформації сприятиме усуненню її з політичного життя країни, як опозиційного політика.

ОСОБА_6 погодився вчинити такі дії, спрямовані на обмеження конституційних прав ОСОБА_13 та усунення її таким способом з політичного життя країни, як опозиційного політика, з метою одержання для самого себе неправомірної вигоди у вигляді подальшого сприяння йому зазначеними невстановленими особами у кар`єрі, яке могло відбутися на ґрунті сформованого такою його поведінкою враження зазначених осіб про нього, як про виконавського працівника.

Зважаючи на такі протиправні вказівки невстановлених осіб, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, будучи службовою особою органу державної виконавчої влади та правоохоронного органу, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 бажає і наполягає на особистій участі у судових засіданнях з приводу допиту зазначених свідків і, відповідно до займаного службового становища, будучи зобов`язаним виконувати запити суду про її доставку у судові засідання або за наявності підстав приймати рішення про неможливість доставки і повідомляти про це судові органи, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто, умисно, діючи з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа колишнього вищого керівництва держави та правоохоронних органів у вигляді обмеження конституційних прав ОСОБА_13 та усунення її із політичного життя країни як опозиційного лідера, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вирішив скористатися своїми повноваженнями з метою перешкодити ОСОБА_13 приймати особисту участь у судових засіданнях.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , розробив механізм вчинення злочину, який полягав у направленні слідчим суддям завідомо неправдивих повідомлень про неможливість доставки ОСОБА_13 до суду для участі у допитах свідків у зв`язку із її відмовою від етапування, а для надання таким повідомленням вигляду законності та достовірності, вирішив комісійно із підпорядкованими йому працівниками Качанівської виправної колонії вчиняти службове підроблення - складати акти про те, що нібито ОСОБА_13 відмовляється від доставки до суду, що не відповідало дійсності, та направляти ці акти на адресу суду.

З метою безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 вирішив залучити до їх здійснення підлеглих йому працівників заступника начальника із соціально-виховної та психологічної роботи Качанівської виправної колонії ОСОБА_7 та начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень цієї ж колонії ОСОБА_8 .

Так, 01.02.2013 Печерським районним судом міста Києва (далі Печерський районний суд) одержано клопотання Генеральної прокуратури України про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у кримінальному провадженні №0000006 ОСОБА_27 , який давав органу досудового розслідування викриваючі ОСОБА_13 показання.

Того ж дня слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 , якій було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнила клопотання, призначила судове засідання з приводу допиту свідка на 12.00 год. 06.02.2013 в приміщенні Апеляційного суду міста Києва за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська, 2А та ухвалила викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, а підозрювану ОСОБА_13 доставити до приміщення, яке облаштоване системою відеоконференції для її участі в судовому засіданні.

Повідомлення Печерського районного суду було оголошено ОСОБА_13 05.02.2013 о 18.16 і остання на цьому ж повідомленні написала свою заяву про перенесення судового засідання, оскільки бажає скористатися своїм правом попередньо поспілкуватися із своїми захисниками та підготуватися до участі в ньому.

Зазначену заяву ОСОБА_13 супровідним листом за підписом начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 від 06.02.2013 № 6/12/1131/Кл направлено на адресу судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 .

У зв`язку з цим, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 судове засідання з допиту свідка ОСОБА_27 призначено на 07.02.2013 о 14.00 год., про що 06.02.2013 до Качанівської виправної колонії для оголошення ОСОБА_13 направлено лист з вимогою доставити підозрювану до приміщення, яке облаштоване системою відеоконференції для її участі в судовому засіданні.

07.02.2013 ОСОБА_13 через Качанівську виправну колонію подала до Печерського районного суду письмові заперечення, в яких, зокрема, просила суд проводити допит свідків у кримінальному провадженні № 0000006 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України за її особистої присутності в залі судових засідань, а не в режимі відеоконференції, та заявила бажання приймати особисту участь у допиті в судових засіданнях усіх свідків сторони обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку із заявленими ОСОБА_13 вимогами особисто приймати участь в судовому засіданні та з метою забезпечення прав підозрюваної, ухвалою слідчого судді ОСОБА_22 від 07.02.2013, занесеною до журналу судового засідання у провадженні № 757/2112/13-к, прийнято рішення забезпечити безпосередню участь підозрюваної ОСОБА_13 в судовому засіданні з проведення допиту на стадії досудового розслідування свідка ОСОБА_27 , призначеному на 13.02.2013 о 14.00 в приміщенні Апеляційного суду м. Києва.

На виконання ухвали, слідчий суддя 07.02.2013 за вихідним номером 757/2512/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направила для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання та завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити ОСОБА_13 у судове засідання.

Повідомлення про судове засідання було оголошено ОСОБА_13 08.02.2013, про що остання зробила запис у розписці, яка із супровідним листом №6/12/1303/Кл за підписом ОСОБА_6 11.02.2013 направлена на адресу Печерського районного суду міста Києва і приєднана до матеріалів судового провадження.

Однак, після одержання заявки на доставку, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, надав вказівку ОСОБА_7 і ОСОБА_8 поїхати до ЦКЛ «Укрзалізниці» та поспілкуватися із ОСОБА_13 щодо можливості її етапування до Апеляційного суду м. Києва.

На виконання цієї вказівки ОСОБА_6 та з метою реалізації злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_8 12.02.2013 прибули до приміщення Центральної клінічної лікарні «Укрзалізниці» за адресою: м. Харків, провулок Балакірева, 5, та о 10 год. 26 хв. зайшли до охоронюваної вартою Качанівської виправної колонії палати на 9 поверсі, в якій утримувалася ОСОБА_13 для, нібито, організації її етапування до Печерського районного суду м. Києва. Отримавши під час спілкування із ОСОБА_13 категоричну відповідь про те, що вона не відмовляється приймати участь в судовому засіданні Печерського районного суду м. Києва 13.02.2013 і вимагає доставити її в це судове засідання, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з палати, де перебувала засуджена, та доповіли про це ОСОБА_6 . Останній, будучи службовою особою органу державної виконавчої влади та працівником правоохоронного органу, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та для інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, того ж дня після 10.26 дав незаконну вказівку ОСОБА_7 і ОСОБА_8 скласти у відповідності до загальновстановлених вимог діловодства акт комісії, до якого внести завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовляється від участі в судовому засіданні, що не відповідало дійсності.

Відразу після цього в службовому приміщенні варти, яке розташоване на 9 поверсі будівлі ЦКЛ «Укрзалізниці», ОСОБА_7 , виконуючи незаконну вказівку ОСОБА_6 , власноручно склала акт комісії у складі заступника начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_7 , начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_8 та помічника начальника варти ОСОБА_28 про те, що о 12.02.2013 о 10 год. 26 хв. засудженій ОСОБА_13 було повторно зачитано повідомлення Печерського районного суду про участь в судовому засіданні 13.02.2013 о 14.00, до якого внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 , нібито, в категоричній формі відмовилася від участі в судовому засіданні, що не відповідало дійсності. Складений акт підписали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_28 , яка до палати ОСОБА_13 не заходила, з останньою з приводу її участі в судовому засіданні Печерського районного суду м. Києва не спілкувалася і про злочинні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обізнана не була. Підписавши завідомо для них підроблений акт, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 і ОСОБА_13 з приводу необхідності участі останньої у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на виконання незаконної вказівки ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 13.02.2013 у невстановлений час у приміщенні Качанівської виправної колонії за адресою: місто Харків, пров. Вишневий, 16 (далі - Колонія), продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/3/1449/Кл від 13.02.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_23 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа підписаного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_28 акту від 12.02.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва і надійшло туди 13.02.2013.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 13.02.2013 проведено допит свідка ОСОБА_27 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інші конституційні права підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

Надалі, 08.02.2013 Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання Генеральної прокуратури України про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у кримінальному провадженні №0000006 ОСОБА_16 , який давав органу досудового розслідування викриваючі ОСОБА_13 показання.

Того ж дня слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_23 , якому було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнив клопотання, призначив судове засідання з приводу допиту свідка на 10.00 год. 15.02.2013 в приміщенні Апеляційного суду міста Києва за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська, 2А та ухвалив викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, в тому числі зі сторони захисту засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, слідчий суддя 08.02.2013 за вихідним номером 757/3069/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направив для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання та завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_23 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити ОСОБА_13 у судове засідання.

Повідомлення про судове засідання було оголошено ОСОБА_13 08.02.2013, про що остання зробила запис у розписці, яка 11.02.2013 із супровідним листом №6/12/1309/КЛ за підписом ОСОБА_6 направлена на адресу Печерського районного суду міста Києва і приєднана до матеріалів судового провадження.

Після цього, 14.02.2013 ОСОБА_13 через адміністрацію Качанівської виправної колонії в особі її начальника ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду міста Києва із двома заявами, в яких стверджувала про те, що вона бажає приймати участь у даному судовому засіданні з метою реалізувати своє право на захист. Зазначені заяви того ж дня за супровідними листами №6/12/Т-45/Кл і №6/12/Т-46/Кл за підписом ОСОБА_6 направлені на адресу слідчого судді ОСОБА_23 і приєднані ним до матеріалів судового провадження. Того ж дня ОСОБА_13 три заяви аналогічного змісту написала на ім`я ОСОБА_6 , які він власною резолюцією приєднав до матеріалів особової справи засудженої. З огляду на це, ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 особисто прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

Однак, після одержання заявки на доставку, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 14.02.2013, близько 21.45 год., у приміщенні кімнати варти на дев`ятому поверсі будівлі Центральної клінічної лікарні «Укрзалізниці» (далі - Лікарня), розташованої за адресою: м. Харків, провулок Балакірева, 5, діючи з метою виконання завідомо незаконної вказівки невстановлених слідством осіб, будучи службовою особою органу державної виконавчої влади та працівником правоохоронного органу, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та для інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку підпорядкованому йому працівнику - заступнику начальника із соціально-виховної та психологічної роботи Качанівської виправної колонії ОСОБА_7 , скласти акт комісії, до якого внести завідомо для них неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 начебто відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча це не відповідало дійсності. Одержавши таку вказівку, ОСОБА_7 у тому ж приміщенні власноручно склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 внесла відомості про те, що комісія у складі начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , начальника медичної частини ОСОБА_29 та помічника начальника варти ОСОБА_30 начебто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_7 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , одразу ж після одержання акту, після 21.45 год., у тому ж приміщенні, продовжуючи злочинні дії, діючи з метою доведення до завершення свого злочинного наміру, будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_29 та ОСОБА_30 підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши завідомо для нього підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_23 і ОСОБА_13 з приводу необхідності участі останньої у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 14.02.2013, після 21.45 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за адресою: місто Харків, пров. Вишневий, 16 (далі - Колонія), продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/3/1510/Кл від 14.02.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_23 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа підписаного ним акту від 14.02.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва і надійшло туди 15.02.2013.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_23 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 15.02.2013 проведено допит свідка ОСОБА_16 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інші конституційні права підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

У подальшому, 15.02.2013 Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання Генеральної прокуратури України про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_17 , який давав органу досудового розслідування викриваючі ОСОБА_13 показання.

Того ж дня слідчий суддя Печерського районного суду ОСОБА_24 , якій було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнила клопотання, призначила судове засідання з приводу допиту свідка на 10.00 год. 19.02.2013, в приміщенні Апеляційного суду міста Києва та у відповідності до вимог чинного законодавства ухвалила викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, в тому числі зі сторони захисту засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, 15.02.2013 за вихідним номером 757/3503/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 16.02.2013 було оголошено останній під розписку, а також завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_24 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 у розписці власноручно виконала запис про те, що вимагає її доставки до суду. Зазначена розписка із супровідним листом №6/12/1583/Кл за підписом ОСОБА_6 направлена на адресу Печерського районного суду і приєднана слідчим суддею до матеріалів судового провадження. Після цього, 18.02.2013 ОСОБА_13 через адміністрацію Качанівської виправної колонії в особі її начальника ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із заявою, в якій стверджувала, що вимагає доставки для участі у судовому засіданні. Зазначена заява того ж дня із супровідним листом за підписом ОСОБА_6 направлена на адресу слідчого судді і приєднана ним до матеріалів судового провадження.

19.02.2013 судове засідання з приводу допиту свідка ОСОБА_17 не відбулося у зв`язку із захворюванням свідка, з огляду на що слідчий суддя перенесла судове засідання на 11.00 год. 04.03.2013.

Зважаючи на це, 19.02.2013 за вихідним номером 757/3503/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 слідчим суддею було повторно направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання та завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_24 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись 01.03.2013 із зазначеним повідомленням суду, ОСОБА_13 неодноразово зверталася до ОСОБА_6 та через нього до слідчого судді ОСОБА_24 із заявами, в яких стверджувала, що вимагає своєї безпосередньої участь у судовому засіданні з приводу допиту свідка та вимагала від ОСОБА_6 негайно повідомити їй про час прибуття конвою для її доставки до суду. Заяви на ім`я слідчого судді із супровідними листами за підписами ОСОБА_6 були направлені до Печерського районного суду міста Києва та приєднані до матеріалів судового провадження. Адресовані йому заяви ОСОБА_6 власної резолюцією приєднав до особової справи засудженої. З огляду на зазначені обставини, ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

ОСОБА_6 , одержавши заявку про доставку, не маючи наміру доставляти ОСОБА_13 до суду, однак намагаючись створити видимість вжиття ним заходів для її доставки, 01.03.2013 за власноручно підписаним супровідним листом №6/12/1903/Кл організував направлення на адресу військової частини № НОМЕР_1 вимогу щодо конвоювання ОСОБА_13 до суду.

Незважаючи на бажання ОСОБА_13 , після одержання заявки на її доставку, ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, достеменно знаючи, що засуджена наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 03.03.2014, близько 21.30 год., у приміщенні лікарні, де перебувала на лікуванні ОСОБА_13 , будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку підпорядкованому працівнику начальнику відділу контролю за виконанням судових рішень колонії ОСОБА_8 скласти акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одночасно про відмову ОСОБА_13 від доставки до суду було повідомлено конвою військової частини, який прибув до лікарні з метою доставки ОСОБА_13 до суду. Одержавши вказівку, ОСОБА_8 того ж дня, після 21.30 год., у приміщенні колонії, за допомогою комп`ютерної техніки особисто виготовила акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , помічника начальника варти ОСОБА_31 та її особисто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_8 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на доведення до завершення свого злочинного наміру, будучи службовою особою, 03.03.2013, одразу після виготовлення ОСОБА_8 акту, тобто після 21.30 год., у приміщенні колонії за вказаною вище адресою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_7 та ОСОБА_32 підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_24 і ОСОБА_13 з приводу необхідності участі засудженої у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 03.03.2013, після 21.30 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за тією ж адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/1904/Кл від 03.03.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_24 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 03.03.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва і надійшло туди 04.03.2013.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_24 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 04.03.2013 проведено допит свідка ОСОБА_17 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інші конституційні права підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

У подальшому, Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_9 про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_19 , яка давала органу досудового розслідування показання, якими спростовувалася вина ОСОБА_13 .

26.02.2013 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_26 , якій було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнила клопотання, призначила судове засідання з приводу допиту свідка на 10.00 год. 07.03.2013, в приміщенні Апеляційного суду міста Києва та ухвалила викликати в судове засідання обидві сторони кримінального провадження, в тому числі зі сторони захисту засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, 27.02.2013 за вихідним номером 757/4173 на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 04.03.2013 було оголошено останній під розписку.

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 у розписці власноручно зробила запис про те, що вона вимагає її доставки до суду для участі у судовому засіданні з приводу допиту свідка. Зазначена розписка 05.03.2013 за вихідним листом №6/12/1993/Кл за підписом ОСОБА_6 направлена слідчому судді ОСОБА_26 і приєднана нею до матеріалів судового провадження. Крім того, 06.03.2013 ОСОБА_13 особисто написала заяву на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , в якій вимагала доставити її для участі у судовому засіданні та повідомити про час прибуття конвою. Заява за розпорядженням ОСОБА_6 приєднана до матеріалів особової справи засудженої. Виходячи із цього, ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

Крім того, 01.03.2013 за вихідним номером 757/4173/13-к на ім`я ОСОБА_6 направлено завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_26 , якою зобов`язано начальника Качанівської виправної колонії доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

ОСОБА_6 , одержавши заявку про доставку, не маючи наміру доставляти ОСОБА_13 до суду, однак намагаючись створити видимість вжиття ним заходів для її доставки, 06.03.2013 підписав та організував направлення на адресу військової частини № НОМЕР_1 вимоги №6/12/2029/Кл щодо конвоювання ОСОБА_13 до суду.

Однак, в подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 06.03.2014, близько 18.17 год., у приміщенні тієї ж лікарні, де перебувала на лікуванні ОСОБА_13 , будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку ОСОБА_7 скласти акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одночасно ОСОБА_6 через підлеглих працівників повідомив конвою військової частини, який прибув до лікарні з метою доставки ОСОБА_13 до суду про те, що доставка не відбудеться у зв`язку з відмовою останньої. Одержавши вказівку, ОСОБА_7 того ж дня, після 18.17 год., у приміщенні лікарні за вказаною вище адресою, власноручно склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_31 та її особисто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду. Зазначений акт ОСОБА_7 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на доведення до завершення свого злочинного умислу, будучи службовою особою, 06.03.2013, після 18.17 год., у приміщенні лікарні за тією ж адресою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_7 і ОСОБА_32 підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_33 і ОСОБА_13 з приводу необхідності участі останньої у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 06.03.2013, після 18.17 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за вказаної вище адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/2037/Кл від 06.03.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_26 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 06.03.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_26 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 07.03.2013 проведено допит свідка ОСОБА_19 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інші конституційні права підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

У подальшому, 27.03.2013 Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання Генеральної прокуратури України про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_20 , який також давав органу досудового розслідування показання, які сприяли спростуванню вини ОСОБА_13 .

28.03.2013 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_25 , якому було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнив клопотання, призначив судове засідання з приводу допиту свідка на 10.00 год. 02.04.2013 в приміщенні Апеляційного суду міста Києва та ухвалив викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, в тому числі зі сторони захисту засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, 28.03.2013 за вихідним номером 757/6577/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення Печерського районного суду міста Києва про час та місце судового засідання, яке 29.03.2013 було оголошено останній під розписку, а також завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_25 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

ОСОБА_6 , одержавши заявку про доставку, не маючи наміру доставляти ОСОБА_13 до суду, однак намагаючись створити видимість вжиття ним заходів для її доставки, 01.04.2013 підписав та організував направлення на адресу військової частини № НОМЕР_1 вимогу щодо конвоювання ОСОБА_13 до суду.

Незважаючи на це, після одержання заявки на доставку, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, обумовлені єдиним злочинним умислом, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 01.04.2014, близько 16.20 год., у приміщенні лікарні, де перебувала на лікуванні ОСОБА_13 , будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку ОСОБА_32 скласти акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одночасно ОСОБА_6 через підпорядкованих йому працівників повідомив конвою військової частини, який прибув до лікарні з метою доставки ОСОБА_13 до суду про те, що доставка не відбудеться у зв`язку з відмовою останньої. Одержавши вказівку, ОСОБА_34 того ж дня, після 16.20 год., у приміщенні ЦКЛ «Укрзалізниці» за вказаною вище адресою, особисто склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , помічника начальника варти ОСОБА_28 та її особисто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_34 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на доведення до завершення свого злочинного наміру, будучи службовою особою, того ж дня, після 16.20 год., у приміщенні тієї ж лікарні за вказаною адресою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_28 і ОСОБА_32 підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_25 і ОСОБА_13 з приводу необхідності її участі у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 01.04.2013, після 16.20 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за вказаною вище адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/2977/Кл від 01.04.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_25 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 01.04.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_25 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 02.04.2013 проведено допит свідка ОСОБА_20 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інших конституційних прав підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

У подальшому, 27.03.2014 Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання захисника ОСОБА_13 ОСОБА_9 про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_21 , який давав органу досудового розслідування свідчення, які спростовували підозру ОСОБА_13 у вчиненні злочину.

29.03.2013 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 , якій було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнила клопотання, призначила судове засідання з приводу допиту свідка на 10.00 год. 08.04.2013, в приміщенні Апеляційного суду міста Києва та ухвалила викликати в судове засідання поряд з іншими сторонами кримінального провадження сторони захисту, в тому числі засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, 01.04.2013 за вихідним номером 757/6578/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 05.04.2013 було оголошено останній під розписку та завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано начальника Качанівської виправної колонії доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 у двох розписках власноручно зробила записи про те, що вона вимагає своєї доставки у судове засідання, а заяви працівників пенітенціарних органів про її відмову від участі у судових засіданнях є неправдивими. Зазначені розписки 05.04.2013 за вихідним листом №6/12/3258/Кл за підписом ОСОБА_6 направлені слідчому судді ОСОБА_22 та приєднані нею до матеріалів судового провадження.

Однак, у визначений день, у зв`язку із хворобою слідчого судді судове засідання не відбулося і було перенесено на 10.00 год. 16.04.2013. З огляду на це суддею 09.04.2013 за вихідним номером 757/6578/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 13.04.2013 було оголошено останній під розписку та завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано начальника Качанівської виправної колонії доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 , ознайомившись із повідомленням суду, у розписці про ознайомлення власноручно зробила запис про те, що вона вимагає своєї доставки у судове засідання. Зазначена розписка 15.04.2013 за вихідним листом №6/12/3442/Кл за підписом ОСОБА_6 направлена слідчому судді ОСОБА_22 і також приєднана до матеріалів судового провадження. Зважаючи на зазначені розписки, ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

ОСОБА_6 , одержавши заявку про доставку, не маючи наміру доставляти ОСОБА_13 до суду, однак намагаючись створити видимість вжиття ним заходів для її доставки, 15.04.2013 підписав та організував направлення на адресу військової частини № НОМЕР_1 вимогу №6/12/3441/Кл щодо конвоювання ОСОБА_13 до суду.

Незважаючи на це, після одержання заявки на доставку, ОСОБА_6 , працюючи на посаді начальника Качанівської виправної колонії, реалізовуючи свій умисел, спрямований на перешкоджання ОСОБА_13 в її участі у судових засіданнях, продовжуючи злочинні дії, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 15.04.2014, близько 20:08 год., у приміщенні лікарні за тією ж адресою, будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку чатовому варти ОСОБА_35 , скласти акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одночасно ОСОБА_6 через підпорядкованих йому працівників повідомив конвою військової частини, який прибув до лікарні з метою доставки ОСОБА_13 до суду про те, що доставка не відбудеться у зв`язку з відмовою останньої. Одержавши вказівку ОСОБА_6 , ОСОБА_35 того ж дня, після 20.08 год., у кімнаті варти на дев`ятому поверсі лікарні, де перебувала на лікуванні ОСОБА_13 , особисто склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , помічника начальника варти ОСОБА_36 та її особисто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_35 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на доведення до завершення свого злочинного наміру, будучи службовою особою, того ж дня, після 20.08 год., у приміщенні лікарні за вказаною вище адресою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_36 та ОСОБА_35 , підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 і ОСОБА_13 з приводу необхідності її участі у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 15.04.2013, після 20.08 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за вказаною вище адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/3466/Кл на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 15.04.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 16.04.2013 проведено допит свідка ОСОБА_21 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інших конституційних прав підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

15.04.2013 Печерським районним судом міста Києва одержано клопотання Генеральної прокуратури України про допит під час досудового розслідування в судовому засіданні свідка у тому ж кримінальному провадженні ОСОБА_18 , який давав викриваючі ОСОБА_13 показання.

Того ж дня слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 , якій було доручено розгляд даного клопотання, своєю ухвалою задовольнила клопотання, призначила судове засідання з приводу допиту свідка на 16.00 год. 19.04.2013, в приміщенні Апеляційного суду міста Києва за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська, 2А та ухвалила викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, в тому числі зі сторони захисту засуджену ОСОБА_13 .

На виконання ухвали, 16.04.2013 за вихідним номером 757/8149/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 17.04.2013 було оголошено останній під розписку, а також завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 у розписці про оголошення власноручно зробила запис про те, що наполягає на своїй безпосередній участі у судовому засіданні з приводу допиту свідка з метою реалізації свого конституційного права на захист. Зазначена розписка із супровідним листом №6/12/3582/Кл від 17.04.2013 за підписом ОСОБА_6 направлена до Печерського районного суду міста Києва і приєднана до матеріалів судового провадження, з огляду на що ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

Незважаючи на це, після одержання заявки на доставку, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 19.04.2013, близько 09.00 год., у приміщенні лікарні №5 у місті Харкові за тією ж адресою, будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку ОСОБА_7 , скласти акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одержавши вказівку, ОСОБА_7 того ж дня, після 09.00 год., у приміщенні лікарні, власноручно склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та її особисто зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_7 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на доведення до завершення свого злочинного наміру, будучи службовою особою, того ж дня, після 09.00 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за адресою, яка була зазначена вище, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 та ОСОБА_13 з приводу необхідності її участі у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 19.04.2013, після 09.00 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за адресою: місто Харків, пров. Вишневий, 16, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/3607/Кл від 18.04.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 19.04.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

У вказаний день судове засідання з приводу допиту свідка ОСОБА_18 не відбулося із причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , з огляду на що слідчий суддя перенесла засідання з цього приводу на 16.00 год. 26.04.2013 та ухвалила викликати в засідання сторону захисту, в тому числі підозрювану ОСОБА_13 .

На виконання зазначеної ухвали, 19.04.2013 за вихідним номером 757/8149/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 23.04.2013 було оголошено останній під розписку, а також завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 у розписці про оголошення в черговий раз власноручно зробила запис про те, що наполягає на своїй безпосередній участі у судовому засіданні з приводу допиту свідка з метою реалізації свого конституційного права на захист та заявила, що усі заяви адміністрації колонії про її відмову приймати участь у засіданні є неправдивими. Зазначена розписка із супровідним листом №6/12/3711/Кл від 24.04.2013 за підписом ОСОБА_6 направлена до Печерського районного суду міста Києва і приєднана до матеріалів судового провадження, з огляду на що ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

Незважаючи на це, після одержання заявки на доставку, начальник Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 , переслідуючи мету перешкодити доставці ОСОБА_13 у судове засідання і таким чином довести до завершення свій злочинний намір, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 26.04.2013, після 08.00 год., у приміщенні тієї ж лікарні у місті Харкові, будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, вчинив службове підроблення офіційного документа - особисто склав та підписав акт комісії, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_36 та ОСОБА_8 , яких він включив до складу комісії, підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений ним особисто акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 та ОСОБА_13 з приводу необхідності її участі у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 26.04.2013, після 08.00 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за тією ж адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/3773/Кл від 26.04.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 26.04.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

У вказаний день судове засідання знову не відбулося із причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , з огляду на що слідчий суддя перенесла засідання з цього приводу на 16.00 год. 15.05.2013 та втретє ухвалила у судове засідання поряд з іншими сторонами викликати сторону захисту, зокрема, підозрювану ОСОБА_13 .

Відповідно до ухвали, слідчим суддею 30.04.2013 за вихідним номером 757/8149/13-к на ім`я начальника Качанівської виправної колонії ОСОБА_6 втретє направлено для оголошення ОСОБА_13 повідомлення про час та місце судового засідання, яке 10.05.2013 було оголошено останній під розписку, а також завірену відтиском гербової печатки суду заявку за підписом слідчого судді ОСОБА_22 , якою зобов`язано ОСОБА_6 доставити у судове засідання ОСОБА_13 .

Ознайомившись із повідомленням суду, ОСОБА_13 знову у розписці власноручно зробила записи про своє бажання безпосередньо приймати участь у судовому засіданні та про фальсифікацію адміністрацією колонії документів щодо її нібито небажання прибути у засідання. Зазначена розписка із супровідним листом №6/12/4206/Кл від 10.05.2013 за підписом ОСОБА_6 направлена до Печерського районного суду міста Києва, з огляду на що ОСОБА_6 було достеменно відомо про наміри ОСОБА_13 прийняти участь у допиті свідка в судовому засіданні.

ОСОБА_6 , одержавши заявку про доставку, не маючи наміру доставляти ОСОБА_13 до суду, однак продовжуючи створювати видимість вжиття заходів для її доставки, 14.05.2013 підписав та організував направлення на адресу військової частини № НОМЕР_1 вимогу щодо конвоювання ОСОБА_13 до суду.

Однак, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне обмеження конституційних прав підозрюваної, в тому числі права на захист, після одержання заявки на доставку, ОСОБА_6 , переслідуючи мету перешкодити доставці ОСОБА_13 у судове засідання, достеменно знаючи, що засуджена ОСОБА_13 наполягає на своїй особистій участі у судовому засіданні, 15.05.2013, близько 08.00 год., у приміщенні лікарні у місті Харкові, де ОСОБА_13 перебувала на лікуванні, будучи службовою особою, зловживаючи наданим йому службовим становищем, тобто, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших невстановлених слідством осіб, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, дав вказівку підпорядкованому працівнику чатовій варти колонії ОСОБА_37 скласти черговий акт комісії, до якого внести завідомо для нього неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 відмовилася від етапування до Печерського районного суду міста Києва, хоча даний факт не відповідав дійсності. Одночасно ОСОБА_6 повідомив конвою військової частини, який прибув до лікарні з метою доставки ОСОБА_13 до суду про те, що доставка не відбудеться у зв`язку з відмовою останньої. Одержавши вказівку, ОСОБА_38 , будучи не обізнаною із злочинним намірами ОСОБА_6 , того ж дня, після 08.00 год., у приміщенні лікарні, де перебувала на лікуванні ОСОБА_13 , власноручно склала акт, до якого зі слів ОСОБА_6 та за його вказівкою внесла відомості про те, що комісія у складі ОСОБА_6 , начальника варти колонії ОСОБА_39 та старшого інспектора ОСОБА_40 зафіксувала відмову ОСОБА_13 від етапування до Печерського районного суду міста Києва. Зазначений акт ОСОБА_38 , діючи згідно вказівки ОСОБА_6 , надала йому на підпис.

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, будучи службовою особою, того ж дня, після 08.00 год., у приміщенні колонії за вказаною вище адресою, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - власноручно підписав акт, внісши до нього завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 нібито відмовилася від етапування та надав вказівку підпорядкованим працівникам ОСОБА_41 та ОСОБА_42 підписати даний акт, що вони і зробили. Підписавши підроблений акт, ОСОБА_6 надав йому статусу офіційного документа, оскільки акт засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, які виникли між слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 та ОСОБА_13 з приводу необхідності її участі у судовому засіданні. Підробленим ОСОБА_6 актом був встановлений факт, який надав можливість слідчому судді Печерського районного суду міста Києва здійснити допит свідка у судовому засіданні без участі ОСОБА_13 .

Доводячи до завершення свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 15.05.2013, після 08.00 год., у приміщенні Качанівської виправної колонії за тією ж адресою, продовжуючи свої злочинні дії, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, а саме видав завідомо для нього підроблений документ особисто підписав виготовлене за його вказівкою ОСОБА_8 повідомлення №6/12/4306/Кл від 15.05.2013 на адресу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_22 про неможливість доставки ОСОБА_13 в судове засідання у зв`язку із її відмовою та про направлення в обґрунтування повідомлення завідомо для нього підробленого документа акту від 15.05.2013. Зазначене повідомлення разом із підробленим ОСОБА_6 актом направлено на адресу Печерського районного суду міста Києва.

На підставі цього завідомо підробленого акту слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_22 у відповідності до вимог ст. 225 КПК України прийнято рішення про проведення та 15.05.2013 проведено допит свідка ОСОБА_18 без участі підозрюваної ОСОБА_13 , що позбавило останню можливості реалізувати свої конституційні права на безпосередню участь в судовому процесі, на захист від оголошеної підозри та інших конституційних прав підозрюваного. Злочинними діями ОСОБА_6 інтересам ОСОБА_13 завдано істотну шкоду у вигляді порушення її законних прав, свобод та інтересів, а також державі в особі Державної пенітенціарної служби України завдано істотної шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу.

Дії обвинувачених органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 364 КК України як зловживання службовою особою службовим становищем, тобто, умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.

Також дії обвинувачених кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто у складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

В судовому засіданні захисником обвинувачених адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його підзахисних обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі ст.ст. 284-288 КПК України, п.2 ч.1 ст. 49, ч.3 ст. 49 КК України, та закриття відносно них кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачені та захисник адвокат ОСОБА_5 зазначене клопотання підтримали, просили його задовольнити. Обвинувачені як усно так і письмово підтвердили своє волевиявлення, добровільність позиції, а також надали пояснення про те, що наслідки застосування положень ст.. 49 КК України їм зрозумілі у повному обсязі.

Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_43 проти застосування вимог ст.. 49 КК України, звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із вказаних підстав не заперечували.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються предмету розгляду зазначеного клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.4 ст. 286 КПК України, вищевказане клопотання підлягає невідкладному розгляду.

Причетність обвинувачених до вчинених кримінальних правопорушень прокурором обґрунтована зібраними та представленими суду доказами.

В даному випадку, вищевказана норма кримінального Закону є імперативною і за наявністю волевиявлення обвинувачених підлягає обов`язковому застосуванню судом.

Судом встановлено, що обвинуваченим цілком зрозумілі правові наслідки звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Задовольняючи клопотання сторони захисту, суд приймає до уваги ступень тяжкості кримінальних правовопорушень-злочинів інкримінованих обвинуваченим, які відповідно до вимог ст.ст.. 5, 12 КК України, на момент вчинення відносились до злочинів невеликої тяжкості, волевиявлення обвинувачених та сторони захисту, обґрунтування причетності обвинувачених до вчинення інкримінованих правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України (з урахуванням застосування положень ст.. 5 КК України щодо кваліфікації за ступенем тяжкості злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили, минуло три роки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання, звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності та закриття щодо них кримінального провадження з вказаних підстав.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.. 118, 284, 286, 288 КПК України, ст.ст.. 5, 12, 49 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази, приєднані до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7-ми днів з дня проголошення.

Суддя: