АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/415/16 Головуючий І-ої інстанції
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 грудня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 грудня 2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем м.Лозова Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30.05.2006 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.02.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186, ч. 1ст. 263, ч.4 ст. 70 ,ст.71 КК України до 2 років 5 місяців 3 днів позбавлення волі, звільнився 20.02.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 24.06.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки; звільнений постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.07.2012 року;

- 08.10.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України,з іспитовим строком на 3 роки; 30.07.2015 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, направленого в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.10.2012 року за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі,-
відмовлено у задоволенні клопотання про застосування вимог Закону України «Про амністію у 2014 році».
Мотивуючи своє рішення, суд в ухвалі зазначив, що ОСОБА_8 має дві не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, до яких відповідно до ст.12 КК України віднесені злочини, передбачені ч.2 ст.186 та ч.1 ст.263 КК України, а тому відповідно до п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» ОСОБА_8 не є особою, до якої можливе застосування амністії.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році». Засуджений зазначає, що він повністю відбув покарання за попередніми вироками, а тому, на його думку, попередні судимості ним погашені, з огляду на що вважає ухвалу суду необґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу засудженого необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Перелік випадків, коли амністія не застосовується, закріплено у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» і у ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році». Згідно п. «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Вказані вимоги закону були дотримані судом при розгляді клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_8 , він раніше судимий за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2009р. за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.186 КК України, ч.1 ст.263 КК України, за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.10.2012р. за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яким на даний час відбуває покарання.

Суд в ухвалі обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, оскільки злочини, передбачені ч.2 ст.186 КК України, за вчинення яких ОСОБА_8 судимий вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2009р. та 08.10.2012р. є умисними та відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Доводи ОСОБА_8 про те, що судимість за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2009р. погашена, є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або до основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом 6 років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно з вимогами ч.5 ст.90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_8 до закінчення 6-річного строку з дня відбуття покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2009р. знову вчинив злочин, за який він засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2012 р., його судимість за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.02.2009р. не є погашеною.

За таких обставин, до засудженого ОСОБА_8 не може бути застосовано статтю 6 або будь-яку іншу статтю Закону України «Про амністію у 2014 році», тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 грудня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про застосування вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5