ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року, засуджено
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця с. Зура Ігринського району Удмуртії Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Вирішено питання розподілу процесуальних витрат та про долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 05 червня 2015 року близько 13:00 год., знаходячись в приміщенні кухні у будинку по АДРЕСА_1 , що є його постійним місцем проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним і ОСОБА_5 , діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті останньому, клинком ножа наніс потерпілому один удар у черевну порожнину, завдавши проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини, яке є небезпечним для життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Не припиняючи свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та можливість настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 , і бажаючи настання таких наслідків, після того, як потерпілий повернувся до нього спиною, клинком ножа наніс ще один удар в поперек ОСОБА_5 , завдавши останньому колото-різане поранення м`яких тканин в правій поперековій області, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Свій злочинний намір ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 покинув приміщення будинку, а ОСОБА_4 не міг його наздогнати за станом свого здоров`я.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості, правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України, та законність оскаржуваних судових рішень у частині призначеного покарання, посилається на формальність розгляду цього кримінального провадження судом апеляційної інстанції та невідповідність ухвали вимогам ст. 419 КПК України, у зв`язку з чим вважає, що були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та призначити новий розгляд цього кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, наявні копії судових рішень щодо ОСОБА_4 , колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Так, із копій судових рішень убачається, що суд при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України, керуючись вимогами ст. 94 КПК України, дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку доказам, наявним у провадженні, виходячи із засад їх допустимості, достатності, достовірності та належності.
При цьому, зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції видно, що твердження, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки останній, як зазначав захисник, діяв у стані необхідної оборони, були перевірені та визнані безпідставними, а висновки апеляційного суду про голослівність цих доводів сторони захисту належним чином обґрунтовані та детально викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Зокрема, в ухвалі зазначені обґрунтовані мотиви, на підставі яких суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги сторони захисту, а обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 , з мотивів наведених у скарзі, - без зміни.

Інших доводів щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_4 касаційна скарга прокурора не містить.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наявних у суді касаційної інстанції копій судових рішень щодо ОСОБА_4 убачається, що підстави для її задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3