Справа № 314/2586/16-к Провадження № 1-кп/314/116/2016
ВИРОК
іменем України
31.03.2016 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1 ,

-з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- представника потерпілого ОСОБА_4 ,

- секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.02.2016 року приблизно о 20.00 годин ОСОБА_3 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом подолання паркану, проник до огородженої території ВАТ «Вільнянський елеватор» за адресою: вул. Елеваторна, 3 у м.Вільнянськ Запорізької області, де з поточного насипу викрав 50 кг продовольчої пшениці 2-го класу, вартістю 4 гривні за 1 кг, на суму 200 гривень, набравши та помістивши її у раніше заготовлений мішок, та направився з ним на вихід з території ВАТ «Вільнянський елеватор», проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений охоронцем зазначеного підприємства та затриманий останнім з викраденим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає та не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись положеннями ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд визнав недоцільним досліджувати інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались.

Отже, проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, - судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий не був, за місцем роботи та постійного проживання характеризується добре, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність двох обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковані його дії, та вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, поклавши ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

На підставі ст. 100 УПК України речові докази у справі: велосипед «Україна» та поліетиленовий мішок з пшеницею, переданий на зберігання начальнику служби безпеки Вільнянського елеватору ОСОБА_4 - необхідно залишити власнику.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-ох (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у справі: велосипед «Україна» та поліетиленовий мішок з пшеницею, переданий на зберігання начальнику служби безпеки «Вільнянського елеватору» ОСОБА_4 - залишити власнику.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

31.03.2016