УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7065/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 1 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання

з участю прокурора ОСОБА_7
цією ухвалою в клопотанні засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ратне Волинської області, громадянина України,
про зарахування попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання відмовлено.
Згідно матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання згідно вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2010 року, яким останнього засуджено за ст.187 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17.02.2011 року вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2010 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2016 року ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 17.03.2010 року по 17.02.2011 року.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2016 року в задоволенні клопотання засудженого відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та повернути його клопотання на новий судовий розгляд.
Вказав, що в подальшому, на підставі ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.11.2014 року, він був залишений в Житомирській УВП № 8 для відбування покарання. Посилаючись на те, що згідно закону він повинен відбувати покарання в установі посиленого режиму, а не в слідчому ізоляторі, де погіршується його стан здоров`я, тому вважає, що даний період перебування в слідчому ізоляторі має бути також зарахований йому у строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Згідно положень ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2016 року (а.с.7) задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та зараховано останньому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2010 року по 17.02.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2010 року, згідно якого засуджений відбуває покарання. Тобто, місцевим судом вже вирішувалось питання про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у межах того ж самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
За таких обставин, суд першої інстанції прийняв правильне рішення, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 1 серпня 2016 року щодо нього без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: