Справа № 445/727/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, солдата військової служби за контрактом (військова частина пп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи солдатом військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 19 жовтня 2015р. біля 8 год. 45 хв. на плацу в присутності інших військовослужбовців, в умовах особливого періоду, не виконав наказу полковника ОСОБА_5 , та в подальшому лейтенанта ОСОБА_6 про вибуття в нове місце служби, негайно приступити до здання справ та посади, яку обіймав та попереджено про кримінальну відповідальність за непокору відповів відмовою виконувати накази командування, а саме негайно приступити до здавання справ та посади у в/ч пп НОМЕР_1 і вибути до нового місця служби у в/ч пп НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).
В подальшому біля 11 год. 19 жовтня 2015р. на контрольно-пропускному пункті, в присутності матері обвинуваченого ОСОБА_7 , вимоги наказу про переведення було доведено повтороно підполковником ОСОБА_8 , проте солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 категорично відмовився виконати вищевказані накази командування обох рівнів.
Крім того, 19 жовтня 2015 року біля 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 під час вишикування особового складу на плацу в/ч пп НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати наказ підполковника ОСОБА_9 про переведення до нового місця служби, а потім письмово шляхом написання рапорту. Як наслідок, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 до нового місця служби не вибув.
Обвинувачений ОСОБА_4 винність свою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 402 ч.3 КК України визнав в повному обсязі.
На підставі ч. 3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченого своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження .
Дії обвинуваченого, що виразились в відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинену в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 402 КК України (в редакції 2015 року).
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також з метою запобігання можливості вчинення ним нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді позбавлення волі.
Обставин, які обтяжують покарання, що призначається обвинуваченому, по кримінальному провадженню не вбачається.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також з метою запобігання можливості вчинення ним нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, в цілому характеристику особи обвинуваченого, відсутність у кримінальному провадженні обставин, які обтяжують покарання, що йому призначається, суд дійшов висновку, що всі ці обставини у своїй сукупності суттєво знижують суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину і свідчать про неможливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі і можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання та доцільність застосування до нього положень ст. 75 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1