справа № 462/3749/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горіхів Волинської області, громадянки України, не працюючої, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України раніш не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України раніш не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального Акту в середині лютого 2015 року,точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 домовилася з ОСОБА_6 та двома невстановленими слідством особами про вчинення сутенерства, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, маючи на це спільний та взаємоузгоджений умисел. Відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 мав забезпечити перевезення та доставку повій на адреси, які йому у телефонному режимі повідомляла ОСОБА_5 , отримуючи грошову винагороду в сумі 150-200 грн. за кожне перевезення, та отримувати кошти від повій за надані ними послуги сексуального характеру. В свою чергу, ОСОБА_5 відповідно до розподілених ролей, мала залучати повій до зайняття проституцією, забезпечити повій клієнтами згідно отриманих телефонних замовлень, місцем тимчасового проживання та забезпечити захист від правоохоронних органів.

Так, на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з невстановленими слідством особами розмістили оголошення в мережі інтернет з пропозицією надання платних сексуальних послуг. В подальшому, на мобільний номер телефону, вказаний у оголошенні, зателефонували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час вказаних розмов ОСОБА_5 , представившись «Анною», знаючи про те, що останні не мають постійного джерела доходу та у зв`язку з скрутним матеріальним становищем надають послуги сексуального характеру, попередньо домовились з останніми про те, що вона забезпечить їх клієнтами, тимчасовим змінним місцем проживання, перевезенням та захистом від правоохоронних органів, на що останні погодилися, систематично займаючись вказаним видом діяльності під керівництвом та супроводом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлених слідством осіб з умовою половину заробітку віддавати ОСОБА_5 .

В черговий раз, на виконання спільного злочинного умислу, відповідно до попередніх домовленостей з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 01.04.2015 близько 19.30 год. отримав від ОСОБА_5 інформацію про необхідність доставки повії, яка мала надати сексуальні послуги (статевий акт) клієнтові за адресою: АДРЕСА_3 . З цією метою, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, забрав з орендованої ними квартири, що за адресою: АДРЕСА_4 повій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою вибору останніх клієнтом, які сіли у салон керованого ним авто марки «ВАЗ 21099», р.н. НОМЕР_1 . Прибувши за вказаною адресою ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що привіз повій на попередньо домовлене місце, де в подальшому клієнт, вийшовши до даного автомобіля серед ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вибрав останню, яка пішла задовольняти сексуальні потреби клієнта в квартиру АДРЕСА_5 . За надання послуг сексуального характеру ОСОБА_9 отримала оплату в сумі 1150 грн. В свою чергу ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишились чекати в автомобілі на ОСОБА_9 та в подальшому були викриті у даній злочинній діяльності працівниками міліції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані як протиправні, вона своїми діями вчинила сутенерство, тобто дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 303 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 303 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив сутенерство, тобто дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

11 березня 2016р. перед початком судового розгляду, між прокурором Львівської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з іншого, була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України в обсязі обвинувачення. Крім того, за угодою сторони погодили покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про осіб обвинувачених, наявності обставин , що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та досягли згоди, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають понести покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням При цьому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгодженого покарання в межах санкції ч.2 ст.303 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки, згідно до вимог ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст.303 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним актом, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Львівської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 370, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 березня 2016р. між прокурором Львівської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_5 з випробовуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік та з покладенням на ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_6 з випробовуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік та з покладенням на ОСОБА_6 відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до дня набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк тримання під вартою з моменту її затримання з 3.04.2015 року по 22 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України в редакції закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Звільнити з-під арешту автомобіль марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Речові докази, що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Самсунг SGНС 140» чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 », моб. тел. марки «Самсунг GТ - S5560» ІМЕІ НОМЕР_4 , моб. тел. марки «Самсунг GТ - С33221» чорно-сірого кольору ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , моб. тел. марки «Самсунг GТ - Е1202» ІМЕІ НОМЕР_7 , ІМЕІ НОМЕР_8 , моб. тел. марки «Самсунг SМ-G350Е» білого кольору в чохлі червоного кольору ІМЕІ НОМЕР_9 , ІМЕІ НОМЕР_10 , що зберігаються у камері схову Залізничного РВ ЛМУ передати ОСОБА_5 ; речові докази, що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме в`язка ключів до автомобіля, свідоцтво про реєстрацію авто « НОМЕР_11 » на прізвище ОСОБА_10 серії НОМЕР_12 , довіреність на ОСОБА_11 , залишити у власника ОСОБА_6 , а моб. тел. марки «КРТ» ІМЕІ НОМЕР_13 , моб. тел. марки «Нокіа 1011» ІМЕІ НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , моб. тел. марки «Нокіа 6233» ІМЕІ НОМЕР_16 , що зберігаються у камері схову Залізничного РВ ЛМУ, передати ОСОБА_6 ; блокнот в картонній обгортці на пружині з записами, блокнот-щоденник в обгортці синього кольору з записами, 3 презервативи та 3 стікери геля змазки запаковані, 1 порвана пачка від презервативу та стікера геля змазки візитниця червоного кольору у формі альбому з візитками мотелів, готелів, саун, таксі в т.ч. з візитками інтимного характеру з №, НОМЕР_17 , пластиковий прозорий коробок з візитками, стопка візитниць «Радіо таксі », стопка візитниць «Ульотна банька на дровах», візитки інтимного характеру «VIP LEDI» з № НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , що зберігаються у камері схову Залізничного РВ ЛМУ- знищити.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через даний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1