28.10.2016 Справа № 756/6532/16-к
№ 756/6532/16-к
№ 1-кп/756/511/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012187 від 20.12.2015 р. за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, офіційно не працюючого, в силу ст. 88 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
представника потерпілої - ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 19 грудня 2015 року близько 06 години 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВМW - Е - 66/745L», чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку медичного огляду № 006702 від 19.12.2015 року, чим грубо порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України. Рухаючись в той час по другорядній дорозі проїзної частини вул. Дніпроводської від Мінського шосе в напрямку вул. Богатирської зі швидкістю 80 км/год., ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України та, під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим грубо порушив вимоги п. п. 1.5. та 2.3. б), знаків «2.1», «7.8» та «2.4» Правил дорожнього руху України, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ - 2107», фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Дніпроводській від м. Вишгород Київської області по перехрещуваній головній дорозі, яка була позначена дорожнім знаком «2.3» - «Головна дорога». ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВМW - Е - 66/745L», чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , виїхав з другорядної дороги на перехрестя, чим грубо порушив вимоги п. п. 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ - 2107», фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював маневр повороту ліворуч відносно напрямку свого руху.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ - 2107», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 та пасажирка даного автомобіля ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим були госпіталізовані до комунального закладу «Вишгородська центральна районна лікарня». Пасажирка автомобіля марки «ВАЗ - 2107», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим була : госпіталізована до Київської обласної клінічної лікарні.
Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 763/Е у ОСОБА_9 під час звернення за медичною допомогою 19.12.2015 року близько 06 години 40 хвилин мали місце наступні тілесні ушкодження:
А) закрита черепно мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеня з формуванням множинних вогнищ в обох півкулях, субарахноїдальний крововилив, забійна рана підборідкової ділянки, синець на повіках лівого ока з переходом у скроневу ділянку, що в клінічному перебігу викликала загрозливе для життя явище кому, що відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя;
Б) закрита травма хребта: переломи поперечних відростків 2,3,4 поперекових хребців справа, що відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу;
В) садна правого передпліччя, правого колінного суглобу, верхньої третини правої гомілки, які відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ущкодження.
Відповідно до висновку експерта № 330/АТ:
1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо - транспортною пригодою, водій автомобіля «ВМW - Е - 66/745L», н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2, 12.4, 16.11 ПДР України.
2. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо - транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ - 2107», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3 ПДР України.
3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «BMW-E-66/745L», н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.2; 12.4; 16.11 ПДР України.
4. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ - 2107», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України не вбачається.
5. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «ВМW - Е - 66/745L», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог пункту 16.11 ПДР України.
6. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «ВАЗ - 2107», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки «ВМW - Е - 66/745L», н.з. НОМЕР_1 , шляхом застосування екстреного гальмування.
7. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля ВMW - 66/745L», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , вимогам пункту 16.11 ПДР України.
Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року і введені в дію з 01.01.2002 року, зокрема пунктів:
- п. 1.5. ПДР України - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
- п. 2.3. ПДР України - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.9. ПДР України - Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
- п. 12.4. ПДР України - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
- п. 16.3 ПДР України - У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп- лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
- п. 16.11 ПДР України - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Порушення ОСОБА_6 , вимог п. 16.11 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння та показав, що ввечері 18.12.2015 року він був на святкуванні дня народження та вжив приблизно 300 -350 грамів горілки, після чого вранці наступного дня 19.12.2015 року він сів за кермо автомобіля «ВМW - Е - 66/745L», н.з. НОМЕР_1 , та поїхав у справах, розраховуючи на те, що залишків алкоголю в його крові вже немає. Рухаючись 19.12.2015 року близько 6 години 40 хвилин в м. Києві по другорядній дорозі проїзної частини вул. Дніпроводської від Мінського шосе в напрямку вул. Богатирської він, під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг, дійсно був не зовсім уважним і не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ - 2107», фіолетового кольору, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку по вул. Дніпроводській від м. Вишгород Київської області по перехрещуваній головній дорозі.
ОСОБА_6 вказав у суді, що розраховував, що встигне проскочити, саме тому він, керуючи автомобілем марки «ВМW - Е - 66/745L», н.з. НОМЕР_1 , виїхав з другорядної дороги на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107» під керуванням ОСОБА_11 , який здійснював маневр повороту ліворуч відносно напрямку свого руху. Водій та одна пасажирка автомобілямарки «ВАЗ 2107», які в результаті зіткнення вказаних транспортних засобів отримали легкі тілесні ушкодження, вийшли з автомобіля самостійно, а інша пасажирка, ОСОБА_9 , мала більш тяжкі тілесні ушкодження та перебувала в салоні автомобіля «ВАЗ 2107» без ознак свідомості, тому він допоміг цій потерпілій залишити салон автомобіля, в якому вона їхала, і якнайшвидше доправити її до лікарні для надання їй медичної допомоги.
Обвинувачений вказав, що він щиро кається у скоєному, що зі свого боку він добровільно прийняв всі можливі та залежні від нього заходи з метою максимального відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_9 у зв`язку з її лікуванням від отриманих в ДТП травм, сплативши їй протягом всього періоду її лікування 150000 гривень. Обвинувачений в судовому засіданні неодноразово вибачався перед потерпілою. Крім того, обвинувачений показав, що між ним та потерпілою досягнуто домовленості і про те, що протягом року він частинами ще має сплатити їй відшкодування у загальному розмірі 78000 гривень, оскільки потерпіла втратила працездатність і ще продовжує лікування. Обвинувачений просить все викладене врахувати та не позбавляти його волі і не позбавляти права керування транспортними засобами.
Потерпіла ОСОБА_9 показала в суді, що вранці 19.12.2015 року вона їхала зі своєю сестрою в автомобілі в місто Київ за покупками для святкового новорічного столу. Як відбулася подія ДТП вона не пам`ятає. Лише через деякий час після тривалого стаціонарного лікування до неї повернулася свідомість. Всього на стаціонарному лікуванні вона перебувала 120 днів, після чого була виписана додому для продовження амбулаторного лікування, яке вона продовжує і до нині. Вона має вищу освіту і раніше до ДТП вона працювала бухгалтером ТОВ «Євротранс центр». Наразі продовжувати працювати вона не може, за встановленням їй інвалідності до спеціальних медичних органів вона ще не зверталася.
Крім того, потерпіла показала, що обвинувачений дійсно витратив на її лікування 150000 грн. та ще протягом майбутнього року має їй сплатити 78000 грн., оскільки вона продовжує амбулаторне лікування і щодня відвідує лікарню для отримання необхідних медичних процедур. З огляду на таке, потерпіла стверджує в суді, що вона пробачила ОСОБА_6 вчинений ним злочин та не бажає призначення йому будь-якого кримінального покарання, просить не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, його захисник, потерпіла, її представник правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений ОСОБА_6 злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також надання іншої допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, а також те, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, в силу ст. 88 КК України він вважається раніше не судимим, одружений, має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інформації про трудові відносини або про будь-який вид діяльності обвинуваченого суду сторонами надано не було. ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За інформацією Управління патрульної поліції м. Києва згідно даних бази НАІС відносно ОСОБА_6 протягом 2013 2014 років було складено 8 протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до яких вказаною особою було допущено порушення Правил дорожнього руху України. З показів ОСОБА_6 він у зазначений період чотири рази сплачував штрафи.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому суд з урахуванням обставин справи та особи винуватого, його відношення до вчиненого, добровільного часткового відшкодування завданого збитку, а також його поведінки безпосередньо після вчинення злочину дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_6 та його виправлення все ж можливі без відбування ним основного покарання та вважає за доцільне звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою.
Застосування до обвинуваченого такого додаткового виду покарання як позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, на думку суду є необхідним, і в першу чергу виходячи із того, що особа свідомо керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є одним із самих грубих Порушень правил дорожнього руху та в результаті і привело до тяжких тілесних ушкоджень потерпілої в результаті ДТП. Доводи захисника та представника потерпілої про те, що право керувати транспортними засобами необхідне обвинуваченому у зв`язку з його роботою, є непереконливими, оскільки жодного доказу на підтвердження цього суду не надано. Відтак, ОСОБА_6 не працює водієм, і не виконує іншу роботу, пов`язану з керуванням транспортними засобами.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, і, в першу чергу, злочинів на транспорті.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1210,55 грн. (витрати на проведення судової автотехнічної експертизи) належить покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , стягнувши їх з нього на користь держави.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувалися і клопотань про їх застосування сторонами у судовому засіданні не заявлялося.
Речові докази відсутні (суду не надавалися та судом не досліджувалися).
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі - з випробуванням з іспитовим строком на 3 ( три) роки.
У відповідності до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та місця роботи.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 1210 гривень 55 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя