Справа №585/752/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/198/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/752/16-к за апеляційною скаргою прокурора Роменської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 травня 2016 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше судимого:

1) 14.09.2010 р. Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.187 і ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення на волі на строк 2 роки;

2) 12.05.2011 р. Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296, ч.ч.1 і 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,
учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор Роменської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки в клопотанні було доведено те, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти заявленим у ньому ризикам, про що свідчить те, що він будучи неодноразово судимим, належним висновків не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється та за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, перебуваючи на свободі може вплинути на невстановлену органом досудового слідства особу з метою зміни нею показань на його користь, знищити знаряддя вчинення злочину або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.

11.05.2016 р. до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Роменської місцевої прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні звернулася заступник начальника СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 , яке обґрунтувала тим, що 29.05.2015 р. близько 15-30 години ОСОБА_9 з іншими невстановленими особами за допомогою електронно-обчислювальної техніки, мобільних телефонів із використанням електронної системи «Портмоне» та «Easy pay», шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 20070 грн., завдавши їй майнової шкоду на вказану суму.

11.05.2016 р. до ЄРДР за № 0004719 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, і у цей день ОСОБА_9 було повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, існують ризики, передбачені п.п.2, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то заступник начальника слідчого відділу просила застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.05.2016 р. зазначене вище клопотання заступника начальника слідчого відділу було задоволено частково і до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що хоча прокурором і було доведено те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення або продовження даного злочину, проте недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику доведено не було. При цьому, слідчим суддею були враховані обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а згідно приписів ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановляючи ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не було доведено того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та належним чином ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст.ст.178 та 194 КПК України.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти заявленим ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Той факт, що ОСОБА_9 вчинив злочин будучи неодноразово судимим, сам по собі не є тією безумовною та достатньою підставою, яка дає можливість застосувати виключно найсуворіший запобіжний захід, а інших доказів в обґрунтування поданого клопотання суду надано не було.

Є вірними і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про недоведеність ризиків, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність ризиків впливу ОСОБА_9 на свідків та його можливість знищити докази, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині також є необґрунтованими.

Крім того, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги дані, що характеризують підозрюваного, а саме те, що він має сім`ю, малолітню дитину на утриманні, працює та позитивно характеризується.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 травня 2016 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4