н/п 1-кс/640/4522/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 р. старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , яким просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та в автомобілі Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 .
26.05.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
У ході досудового слідства встановлено, що 17.07.2015 у період часу з 18:00 год. по 20:23 год. в офісі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, шляхом обману, спробували заволодіти всім майном померлого на той час ОСОБА_9 , в тому числі квартирою АДРЕСА_3 , вартістю 838553 грн., для чого підробили та нотаріально посвідчили заповіт, який підписали ОСОБА_6 , ОСОБА_8 як свідки, ОСОБА_7 як підписант від імені заповідача та посвідчили приватним нотаріусом ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , який був присутній при підписанні, тим самим створили умови для шахрайського заволодіння квартирою ОСОБА_9 , однак не довели свій злочинний намір до кінця по причинам, не залежним від їх волі.
При житті та знаходженні власника квартири ОСОБА_9 в реанімаційному відділенні КЗОЗ «ОК ЛЕМД та МК» нотаріус та інші особи, зазначені у заповіті, його не відвідували, жодних нотаріальних дій за участю ОСОБА_9 не проводили, на час вчинення нотаріальних дій паспорт померлого знаходився у його сусідів, які не передавали документ стороннім особам, довіреність на будь-яких осіб ОСОБА_9 перед своєю смертю не надавав.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , шляхом обману, шахрайським шляхом, намагалися заволодіти квартирою АДРЕСА_3 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_9 , єдиним спадкоємцем якого є його двоюрідний брат ОСОБА_10 , та не довели свій злочинний намір до кінця по причинам, не залежним від їх волі.
Крім того, 17.07.2015 в період часу з 18:00 год. по 20:23 год. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, внесла завідомо неправдиві відомості до заповіту щодо часу та місця його складання та волевиявлення померлого на той час заповідача ОСОБА_9 , на заповідання квартири АДРЕСА_3 , вартістю 838553 грн., на користь ОСОБА_4 , після чого видала останньому один примірник завідомо неправдивого документу - зазначеного заповіту.
23.05.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова № 640/4276/16, про надання дозволу на проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 та ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова № 640/4282/16, про надання дозволу на проведення обшуку у автомобілі Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні останнього.
26.05.2016 проведено обшук у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , в автомобілі Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 , яким він користується., під час якого виявлено та вилучено предмети та документи, внесені до опису, який додається до протоколу обшуку.
Орган досудового розслідування зазначив, що має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 КПК України з наведених нижче підстав.
Слідчий також вказав, що вилучені предмети і документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до протоколу обшуку від 26.05.2016, обшук в автомобілі Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено в період з 09-40 до 10-40 год.
Відповідно до протоколу обшуку від 26.05.2016, обшук за адресою: м.Харків, вул. Тимірязєва 19-Б, було проведено в період з 07-35 до 09-30 год.
З клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно слідчий, на виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто 28.05.2016 року до 09-30 год., інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Проте, клопотання про арешт майна направлено поштою до суду 28.05.2016 р. об 11-29 год., тобто з порушенням вимог зазначеної вище норми процесуального закону. Даних про повернення майна власнику, матеріали клопотання не містять.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1