ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1158/16-к
Провадження № 1-кп/486/84/2016
21 листопада 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тайга Кемеровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не проходив службу в зоні АТО, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
- 25.03.1987 вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 29.01.1990 року за відбуванням строку покарання;
- 01.03.1991 року вироком Первомайського місцевого суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;
- 10.12.1991 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.02.1997 року;
- 22.12.1997 року вироком Южноукраїнського місцевого суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 140, 114,42, КК України до 6 років з конфіскацією майна, звільнений 23.09.2003 року за відбуванням строку покарання;
- 28.07.2004 року вироком Южноукраїнського місцевого суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 11.06.2009 року за відбуванням строку покарання;
- 09.11.2010 року вироком Южноукраїнського місцевого суду Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений 28.01.2015 року за відбуванням строку покарання;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02.03.2016 року близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у торговому залі ТОВ «АТБ-маркету», який розташований за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ п-т. Незалежності, 25 таємно викрав зі стелажу пляшку бренді виноградного витриманого, марки «Shabo X.0» вартістю 206,55 грн., яку передав невстановленій особі. Останній, в свою чергу діючи умисно та таємно сховав отриману викрадену пляшку бренді під одягнений на ньому верхній одяг та непомітно переніс викрадене через каси ТОВ «АТБ-маркету».
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
27 жовтня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000179 від 10.03.2016 року.
Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпіла сторона та обвинувачений у кримінальному провадженні №0000179 від 10.03.2016 року за спільною ініціативою та добровільно у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 206 грн. 55 коп., яку обвинувачений відшкодував повністю, а також узгоджене покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти обов`язки передбачені ст.. 76 ч. 1 п. 2 КК України. Також в даній угоді зазначено, що обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченого, враховуючи позицію представника потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і представником потерпілого відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
А тому, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 27 жовтня 2016 року, укладену між представником потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 10.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179, - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1