Провадження №: 1-кп/752/685/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської обл., українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимий:
22.10.2015 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
02.11.2015 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
09.02.2016 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області частково приєднано до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 02.11.2015 року вирок Ірпінського міського суду Київської області від 22.10.2015 року та визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
07.06.2016 року приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, поблизу ТРЦ «Олімпійський», помітивши припаркований автомобіль марки «Мазда 3» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , з`ясувавши, що вище вказаний автомобіль має пошкодження багажного відділення, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на протиправне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, протиправно умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 підійшов до багажного відділення вище вказаного автомобіля та ривком відкрив зламану кришку багажника. В подальшому з багажного відділення ОСОБА_3 дістав пластикове відро чорного кольору вартістю 70 грн. 00 коп., в середині якого знаходилися наступні речі, а саме: автомобільний компресор з монометром ТМ «Lavita» 1 шт. вартістю 600 грн. 00 коп., рулетка ТМ «Горизонт» 2 шт. вартістю по 100 грн. 00 коп. кожна, загальна вартість 200 грн. 00 коп., плоскогубці 1 шт. вартістю 50 грн. 00 коп., викрутка зеленого кольору 2 шт. вартістю 50 грн. 00 коп. кожна загальна вартість 100 грн. 00 коп., малярний ніж синього кольору 1 шт. вартістю 50 грн. 00 коп. малярний ніж червоного кольору 1 шт. вартістю 50 грн. 00 коп., салютна установка ТМ «Фенікс» 1 шт. вартістю 150 грн. 00 коп., розвідний ключ ТМ «Ехреrt» 1 шт. вартістю 150 грн. 00 коп. Загальна сума викраденого становить 1370 грн. 00 коп.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 взяв вище вказане викрадене майно та зник з ним з місця вчинення злочину, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 1370 грн.00 коп.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 07.06.2016 року приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, поблизу ТРЦ «Олімпійський», помітив припаркований автомобіль марки «Мазда 3» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого, з`ясувавши, що вище вказаний автомобіль має пошкодження багажного відділення та вирішив повторно викрасти майно, яке там знаходилось. Після, чого підійшов до багажного відділення вище вказаного автомобіля та ривком відкрив зламану кришку багажника, з якого дістав пластикове відро чорного кольору, в середині якого знаходились: автомобільний компресор з монометром, 2 рулетки, викрутка, 2 малярних ножа, салютна установка та розвідний ключ. Взяв вище вказане викрадене майно та зник з ним з місця вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який вчинив злочин під час іспитового строку, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та приходить до висновку про те, що його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 09.02.2016 року ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Враховуючи викладене, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити відповідно до вимог ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02.11.2015 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, що відбутий ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком, у виді у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02.11.2015 року, остаточно визначивши йому до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 26.10.2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, відбутий у межах даного кримінального провадження, з 07.06.2016 року до 25.10.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати відбутим 9 місяців 6 днів позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС в м. Києві та Київській обл.
Речові докази: пластикове відро чорного кольору, автомобільний компресор з монометром ТМ «Lavita» 1 шт., рулетка ТМ «Горизонт» 2 шт., викрутка зеленого кольору 2 шт., малярний ніж синього кольору 1 шт., малярний ніж червоного кольору 1 шт., салютна установка ТМ «Фенікс» 1 шт., розвідний ключ ТМ «Ехреrt» 1 шт., які передані на зберігання ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя