Справа № 183/5478/15
№ 1-кп/183/117/16
В И Р О К
іменем України
18 березня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000096 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
26 березня 2014 року наказом №64 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду старшого оператора 2 відділення 1 взводу протитанкових керованих ракет бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , дислокується у АДРЕСА_2 .
Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9,11,12,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
30 липня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , був направлений у відпустку строком на 5 діб.
05 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 .
13 серпня 2015 року працівниками Васильківського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено.
Таким чином, у період з 05 серпня 2014 року по 13 серпня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, та ухилявся від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання, на ряду із визнанням вини ОСОБА_4 , відсутності судимостей, задовільної характеристики, враховуючи те, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, разом із обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1