Номер провадження: 11-кп/785/69/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора - ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2015 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0004937 від 02.10.2014 року, яким:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.01.2008 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки,
- 12.12.2008 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років позбавлення волі, утримується під вартою з 02.10.2014 року,
визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК Українина 4 (чотири) роки позбавлення волі. Міра запобіжного заходу залишена раніше обрана - тримання під вартою. Доля речових доказів вирішена у відповідності до положень ст.100 КПК України. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави за проведення трасологічної експертизи 589 грн. 68 коп., -

встановив:
Згідно вироку районного суду обвинуваченого ОСОБА_11 визнано винуватим в тому, що 31.07.2014 року, близько 2200 год., він, шляхом пошкодження вікна, проник в будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_12 майно на загальну суму 44450 грн.
Крім того, що 01.10.2014 року, близько 2300 год., ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, через вікно проник в будинок АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_13 майно на загальну суму 51675 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 , не оспорюючи доведеність його вини та кваліфікацію дій, просить змінити вирок районного суду та призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на те, що при призначенні покарання суд 1-ї інстанції не врахував пом`якшуючих обставин: визнання вини, відсутність матеріальної та моральної шкоди, позитивну характеристику,перебування на його утриманні матері.
Заслухавши суддю-доповідача;обвинуваченого ОСОБА_11 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріаликримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які в силу вимог ч.3 ст.349 КПК України, районним судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, апеляційний суд не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_11 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_11 і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанціїврахував обставини, які у відповідності до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого: явка з повинною та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, данні про особу обвинуваченого;а також врахував відсутність обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують відповідальність.

Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, що відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України. З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі та призначенесудом покарання є близьким до мінімальної межі санкції ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для змінивироку, оскільки, з урахуванням обставин наведених у вироку, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для змінивирокута пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд апеляційної інстанції вважає необхідним зарахувати ОСОБА_11 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою, як запобіжний захід, обраний під час досудового слідства і судового розгляду кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2015 року, яким ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засуджений за ч. 3 ст. 185КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі залишити без змін.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»зарахувати ОСОБА_11 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у вигляді тримання під вартою, як запобіжного заходу, обраного під час досудового слідства і судового розгляду кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язненняза два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в тойсамийстрок з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5