Справа № 1-530/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Бобкова Н. В. ,

при секретарі Єрмійчук А. В.,

за участю прокурора - Савченка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 10 кв.49, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого по найму, раніше судимого:

1) / 06.07.2004 р. Печерським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду м. Києва вирок змінено, вважати засудженим за ст. 186 ч.2,69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.08.2005 р. на підставі ст. 2 п. «а» Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 p.;

2) 21.01.2008 р. Білоцерківським міським судом за ст. 185 ч.2, 75,76 КК України до З років позбавлення волі; звільнений від відбування покарання умовно з іспитовим строком З(три) роки;

в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, останній раз - 21.01.2008 р. Білоцерківським міським судом за ст. 185 ч.2, 75,76 КК України до З років позбавлення волі; і звільненим від відбування покарання умовно з іспитовим строком 3(три) роки, у вказаний період, - 26 січня 2010 р. близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння і знаходячись в приміщенні кафе «Росава» торгового комплексу «Брум» на Торговій площі м. Біла Церква, помітив на столі мобільний телефон марки «Сіменс С75» вартістю 500 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа 1208» вартістю 300 грн., які належали ОСОБА_3. Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає. ОСОБА_1 таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно викрав зазначені телефони, завдавши ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 800 грн., після чого з місця події втік.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого слідством злочину визнав повністю, ствердив суду обставини скоєння злочину, зазначені в обвинуваченні. Вказав при цьому, що дійсно, перебуваючи в стані алкогольного спяніння і знаходячись в приміщенні кафе «Росава», помітив на столі мобільний телефон марки «Сіменс С75» та мобільний телефон марки «Нокіа 1208». Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив викрасти ці телефони. після чого, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, забрав зазначені телефони та з місця події втік.

На даний час збитки потерпілому повністю відшкодував. У скоєному розкоюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні зазначених дій, ОСОБА_1 в силу СТ.299 ч.З КПК України просив суд не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які не оспорює, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому детально роз"яснено.

З врахуванням вищевказаного суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються.

Таким чином, суд рахує, що вина ОСОБА_1 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/ , вчинене повторно.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_1 вину у скоєному визнав повністю, чистосердечно розкоюється, сприяв слідству, збитки потерпілому повністю відшкодував, як особа за місцем проживання характеризується формально позитивно, має малолітню дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, - наведені обставини суд розцінює як помякшуючі відповідальність.

Разом з тим, ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період іспитового строку не відбувши покарання за попереднім вироком суду, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння.

Оцінюючи всі перелічені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки інкримінований злочин ОСОБА_1 скоїв в період іспитового строку не відбувши покарання за попереднім вироком судку, при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_3 відшкодовано /а.с.27/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання - 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 21.01.2008 року і остаточно до відбуття ОСОБА_1 визначити покарання: З (три) роки З (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 16 червня 2010 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши під варту з залу суду - негайно та утримуючи в СІЗО ДДУ по виконанню покарань.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після отримання копії вироку - засудженим, та після проголошення іншими учасниками процесу.

Суддя: Бобкова Н. В. ,