Справа № 642/1662/16-к
Провадження № 1-кп/642/280/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
07 лютого 2016 року близько 16-00 год. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на вул. Довгалівського у м. Харкові, де за попередньою домовленістю зустрівся із раніше знайомою ОСОБА_5 , яка планувала зустрітися зі своїм малолітнім сином, ОСОБА_7 , що тимчасово мешкав зі своїм батьком, ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 прийшов до будинку за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши до житлового будинку, ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на вчинення зґвалтування ОСОБА_5 у природний спосіб, зачинив вхідні двері на замок та чував ключ від нього при собі, перешкоджаючи її виходу з будинку, відібрав у неї мобільний телефон «Lenovo C898N+» та викинув у вікно її ключі. Після чого, приблизно об 00.30 год. 08 лютого 2016 року, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою пригнічення волі до опору ОСОБА_5 , незважаючи на присутність в будинку малолітньої дитини, рукою наніс їй один удар в область голови, після чого взяв у приміщенні кухні кухонний ніж, та, почав погрожувати їй фізичною розправою, яку ОСОБА_5 сприйняла як реальну, злякавшись, що погроза буде негайно реалізована. Продовжуючи погрожувати ножем, ОСОБА_6 змусив ОСОБА_5 зняти брюки та труси та вступив з нею у статеві відносини природнім способом, проти її волі. Далі ОСОБА_6 , схвативши ОСОБА_5 за руки, відтягнув її з приміщення кухні у кімнату, де знову, погрожуючи застосуванням фізичного насилля, проти її волі вступив з нею у статеві відносини природнім способом. На благання ОСОБА_5 відпустити її та відчинити вхідні двері, на прохання малолітнього сина не чіпати мати, ОСОБА_6 не реагував та запевняв, що вона ніколи не залишить його домоволодіння. 08 лютото 2016 близько 09 год. ОСОБА_5 вдалось умовити. ОСОБА_6 відчинити вхідні двері, та останній повірив її обіцянці повернутися ввечері, після чого відчинив вхідні двері будинку та випустив її на вулицю, залишивши при цьому зачиненому будинку малолітнього сина, ОСОБА_7 .

У результаті дій ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №793-Ая/16 від 11 лютого 2016 року, ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції 1-го остистого відростка поперекового хребця, саден на малих статевих губах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні визнав частково та вказав, що погрози застосування ножем з його боку не було, ніяких ударів він не наносив.
З потерпілою ОСОБА_5 перебуває у нормальних відносинах, познайомився з нею близько десяти років назад, проживали у нього. Через рік у них народилася спільна дитина, яка записана у свідоцтві народження. Жили разом три-чотири роки у цивільному шлюбі. Постійно сварилися, тому що вона вживала алкогольні напої, скандали були весь час, вона не працювала, сиділа вдома. Потім вони розійшлися, вона зібрала речі і разом з сином поїхали. Три роки не дозволяла йому, щоб він дитину бачив, він не знав де вони були. В 2015 році в жовтні ОСОБА_5 с сином об`явилися, почали дзвонити йому, ОСОБА_5 говорила, що хоче, щоб дитина жила з ним, потім дитина переїхала до нього і проживала з ним з жовтня п`ять місяців. ОСОБА_5 постійно приїздила, майже кожного дня підвозила дитину, привозила гроші, він ніде не працював, жили за її кошти. До 7 лютого 2016 року приїздила дня за два, дитину забирала, вона вночі залишалася, вступав з нею у цей час у статеві відносини. Де живе ОСОБА_5 йому не відомо. Напередодні вона приїхала, щоб віддати портфель, який залишився у неї, тому що у сина в школі оголосили карантин і він декілька днів жив у неї.
07.02.2016 року вони з ОСОБА_5 зустрілися на зупинці годин о 16.00 год., він в той день алкогольні напої не вживав. Почали сваритися через дитину, точної причини конфлікту він не пам`ятає. Коли йшли по вулиці вона пропонувала взяти пиво, він відмовлявся, вони стояли біля магазину, продавець бачила це все.
Всю дорогу додому вона розмовляла по телефону, а потім, вдома посварилися,
ОСОБА_8 нікуди не збиралася, вхідні двері закривав тільки на крючок, вони навіть не зачиняються на ключ, тільки ворота зачиняються, у дворі були собаки.
Ініціатором приїзду в основному була ОСОБА_5 . Син в час коли вони пили чай дивився телевізор, ліг спати годин в 23.00. Вони з ОСОБА_5 сиділи на кухні до півночі, вже нормально розмовляли, на кухні у статеві зносини не вступали, вступали тільки на ліжку. Ліжко в будинку одне, на якому спав син. Там відбувся один статевий акт, після чого вони лягли спати.
О дев`ятій годині ранку 08.02.2016 року встали. ОСОБА_5 сказала, що їй потрібно на роботу і ввечері вона повернеться і що телефон і ключі їй не потрібні, дала гроші на продукти. Вони з сином її провели зранку, вона сіла та поїхала. ОСОБА_5 не бив, не брав ніж, не погрожував ним, статеві відносини були 2-3 рази.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що зі ОСОБА_6 вона проживала разом десять років назад у них з`явилася дитина, вони прожили два з половиною роки, сварилися, тому що він постійно пив, був неадекватний, були скандали, бійки. Заради дитини вони перший раз пішли від нього, він благав і вони повернулися після того, як півтора місяці жили у її мами, дитині було півтора роки, після чого прожили один рік, потім в черговий раз була сварка, він повикидав речі, вона взяла дитину, речі, документи. Він потім він їх переслідував, погрожував, влаштовував бійки. Вони поїхали з Харкова, потім після спливу часу зателефонували йому, дитина сама запропонувала це Вона працює з 9.00 до 23.00, крім неділі, часу немає, дитина постійно вдома сама або приходить на роботу до неї. І з цим розрахунком вони подзвонили ОСОБА_6 після трьох чотирьох років без спілкування. Згодом дитина переїхала з речами до нього, вона не хотіла бачитися зі ОСОБА_6 приїжджала на вихідних, передавала гроші.
До 07.02.2016 р сексуальних відносин у них не було з тих пір, коли вони жили разом, близько 6 років назад. Коли вона приїздила в цьому році то не залишалася ночувати - або зустрічала їх десь на зупинці, трохи постояла, віддавала гроші і все, або дитина приїздила до неї в гості, вони погуляли півдня, день, вона віддавала йому гроші і саджала на маршрутку. Один чи два рази вона заходила до ОСОБА_6 додому, поки дитина там жила, вона розуміла, що може статися, що він закриє її там, пробула там хвилин 40, дивилася щоденник чи перевіряла уроки, навіть не роззуваючись, стояла на порозі, віддавала гроші, розверталася і їхала, не залишаючись. У дитини був телефон, вона йому телефонувала, потім ОСОБА_6 забрав у сина телефон і картку і вона не могла з сином спілкуватися, а могла спілкуватися тільки через нього, він давав їй трубку.
У вівторок були канікули в школі, ОСОБА_6 зателефонував і сказав їй забрати дитину, у нього справи. Син сам до неї приїхав і був у неї до неділі. А шкільна форма залишилась у нього і вона сказала сину з`їздити і забрати її, поки що від неї походити до школи, тому що ОСОБА_6 не брав трубки, можливо захворів. Син поїхав годин в одинадцять сам, потім ОСОБА_6 зателефонував, сказав їй привезти до нього портфель, так як у сина ніжки болять і він нікуди не поїде. Вона погодилась.
Приїхала близько 16-00 год., ОСОБА_6 , який був уже трохи напідпитку, в подальшому у її присутності він не пив, сам зустрів її на кругу на сортировці біля кіоску, сказав, що син вдома. Він пропонував йти через магазини, взяти пива, вона сказала, що не буде , пиво не п`є і приїхала до дитини, а він стає неадекватним, коли п`є. Вона сказала - або вони йдуть нормально, або вона не йде нікуди, він сказав, що все нормально і вони пішли далі. Потім знову перед магазином він говорив зайти, вона відмовлялася, він почав погрожувати і вона зрозуміла, що нічим хорошим це не закінчиться. Вона намагалася вириватися, він хапав її за руки, проїздили машини, люди проходили мимо, ніхто не зупинявся. Вона зі сльозами говорила, щоб вони йшли додому, вона просто хотіла побачити дитину і зрозуміти, що все нормально. Пиво вони не купували, тому що вона влаштувала істерику.
Вони прийшли додому близько 16-40 год., він спочатку перший зайшов в ворота, закрив своїх собак, потім відкрив їй ворота, вона зайшла, він відкрив двері, які були зачинені на маленький навісний замок і відкрив другі двері, вже як в сам будинок заходити, своїм ключем. Вона почула, що дитина б`ється в двері, кричить. Коли відкрили дитина вся в сльозах, говорить чому він його закрив, вона сина заспокоює.
Потім ОСОБА_6 почав з`ясовувати відносини чому син себе так веде, чому він сказав, що більше не хоче з ним жити. Потім він закрив двері і сказав, що вони звідси не вийдуть. Спочатку все було нормально, він намагався з`ясовувати відносини, вона на все погоджувалась, щоб не було взагалі ніякого конфлікту, просто нормально по-людськи з ним розмовляла. Потім вже було пізно, вона говорила, що їй потрібно додому, а він сказав, що вона нікуди не поїде, більше звідси нікуди не вийде. Вона говорила, що їй потрібно додому, він не випускав, почав кричати, постійно якісь погрози, звав її пити пиво, вона відмовлялася, просила відпустити її додому. Потім близько 23.00 год. вони закінчили з`ясовувати стосунки, і він звав її в кіоск у дворі, вона відмовилася, і він взяв сина і вони разом пішли за пивом. Перед тим як вийти, забрав у неї сумку, звідти дістав ключі від будинку, телефон, дістав картки і розкидав їх. Вони пішли, вона не розуміла, що робити - вийти не могла ніяк, двері зачинені, собаки бігають по двору. Потім вони повернулися з великими баклажками пива, ОСОБА_6 почав відкривати це пиво, рибу, говорити їй пити, а вона відмовлялася. Потім йому щось не сподобалось, він почав на неї кричати. Вона і син просили його заспокоїтися. Він наказав відправити сина до кімнати, що вона й зробила. ОСОБА_6 нервував і вдарив її в лівий висок долонею, і в неї дуже сильно заболіла голова, вона плакала і просила її не чіпати, а син при цьому був у іншій кімнаті. Але він почув, як вона почала плакати, і прийшов, запитав, чому вона плаче, кричав, плакав і просив батька відпустити її.
ОСОБА_6 не розумів, вчиняв неадекватні дії, діставав ножі і постійно погрожував, їй здавалося, що він міг й насправді застосувати їх, і вона боялася за своє життя та дитини. Пройшов певний час, вона знову відправила сина спати.
ОСОБА_6 дістав ніж і сказав їй роздягатися. Приставив ніж до спини на кухні біля столу. Син в цей час вже спав в самій дальній кімнаті, години в два ночі. Щоб тільки він не чіпав дитину, вона зняла одяг, він, заламавши їй руки, потягнув до невеликої кімнати (не в ту, де спав син). Там були розкидані ложки, книжки, шини. Він сказав лягати на підлогу. Це продовжувалося 2 чи 3 рази, і вони не застосовували захист.
Під ранок вона встала і лягла на ліжко біля дитини. ОСОБА_6 там же почав чіплятись, наказував повернутися до нього спиною. Вона благала його не чіпати її, від чого прокинувся син. Вона просила сина відвернутися, але ОСОБА_6 продовжував робити все йому хотілося, тобто вступав в статеві зносини.
Вранці вона прокинулася, почала одягатися на роботу, але ОСОБА_6 не відпускав її. Після довгих умовлянь він відпустив її за умови, що вона увечері повернеться. Втрьох вони пішли на зупинку і коли стояли там, вона побачила свою матір, яка теж проживає в цьому районі, і виразом обличчя показала матері не підходити, бо боялася реакції ОСОБА_6 . Вона сіла в маршрутку і поїхала до сестри, яка, побачивши її стан, зателефонувала до поліції.
Будучі допитаним в судовому засіданні 25.04.2016 року свідок ОСОБА_7 пояснив, що коли 07.02.16 приїхав до свого батька, який вже був напідпитку, за шкільною формою, то хотів відразу поїхати до матері, але ОСОБА_6 сказав, що нікуди його не відпустить, потім замкнув його у будинку і набрехав, що у нього болить нога. Коли ОСОБА_6 поїхав за матір`ю, він бив ногою в двері і плакав. Коли батьки прийшли, то ОСОБА_6 замкнув вхідні двері на замок, вони розмовляли, потім батько підняв на мати руку, (він це чув, але самого удару не бачив, тому що батьки постійно відправляли його в іншу кімнат, в якій не було вхідної двері, де він дивився телевізор, але час від часу повертався на кухню, плакав, кричав, і просив ОСОБА_6 припинити і відпустити матір), і так було до вечора.
ОСОБА_6 та мати були на кухні, а він залишився в кімнаті. Лягли вони спати втрьох приблизно о 22-00, він з краю, і заснув приблизно з 22-00 до 23-00. Потім ОСОБА_6 почав їх будити, і близько 24-00 год., наказав спочатку йому з матір`ю, а коли вона відмовилася, то йому йти з ним за пивом. І коли мати заснула, вони пішли. Коли повернулися, ОСОБА_6 почав будити матір і вони вдвох пішли на кухню, де батько сам випив все пиво, тому що мати не п`є, а він заснув. Вночі він прокидався, тому що чув, як ОСОБА_6 хитав в різні сторони ліжко.
Будучі допитаною в судовому засіданні 25.04.2016 року свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сестрою потерпілої ОСОБА_5 . У неділю, 07.02.16, їй зателефонувала ОСОБА_5 і запитала, чи є в неї одяг, який може підійти для її сина, так як його речі залишилися у ОСОБА_6 . У неї таких речей не було, і ОСОБА_5 вирішила їхати до ОСОБА_6 , а вона її відмовляла.

ОСОБА_5 відправила за речами сина, а потім поїхала і сама. Від співмешканця останньої вона дізналася, що остання не відповідає на його телефонні дзвінки, а потім і на її дзвінки.

08.02.16 близько 11.00 ранку до неї прийшла ОСОБА_5 , плачучи, звинуватила її в тому, що вона раніше не почала щось робити. Син залишався у ОСОБА_6 , бо останній не відпустив його до її повернення.

ОСОБА_5 розповіла, що перебувала вдома після того, як відправила дитину до ОСОБА_6 . Останній зателефонував їй і сказав привезти їй портфель з підручниками до нього, бо син піде в школу від нього, а якщо вона не хоче, то нехай приїде і забере дитину. Вона поїхала туди, ОСОБА_6 зачинив двері, не випускав їх, забрав телефон і викинув ключі, ґвалтував її, бив (свідок не знає, як саме, і про ножі нічого не чула).

Вона запитала, чи буде ОСОБА_5 писати заяву до поліції, на що та відповіла ствердно. Вони викликали поліцію. Співробітники по приїзду забрали ОСОБА_5 , а за сином поїхала бригада.

У ОСОБА_5 і ОСОБА_6 близькі відносини були років 7 тому. В той час вона приїжджала до них дуже рідко, на свята, бо у них були напружені відносини. Коли вони розлучилися, ОСОБА_5 жила у неї. ОСОБА_6 робив спроби помиритися, і ці спроби бачив увесь будинок - розбиті вікна у неї і у сусідів, порізані дроти у під`їзді, пробиті сокирою вхідні двері. В останній час вони не спілкувалися.

Зранку вона зателефонувала матері, у якої хворе серце, яка живе в одному районі з ОСОБА_6 і запитала його адресу. Через деякий час мати передзвонила і сказала, що бачила ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з сином на зупинці.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, щодо відсутності погрози з його боку застосування насильства ножем, так як вважає його позицію своєрідною лінією захисту.
Так, з показань потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що ніж з`явився після того, як ОСОБА_6 її вдарив долонею. Він погрожував їй ножем, казав що вона більше нікуди не вийде, і щоб вона відправила дитину до кімнати. Ніж приставив до спини знизу, він стояв до неї обличчям, взявши ніж у праву руку, казав роздягатися. Вона відчувала дотик ножа ззаду. Він не давив і не штрикав. Дитина про ніж не чула, бо була в кімнаті з телевізором.

Статевий акт був два чи три рази: на кухні, після погрози ножем, в маленькій кімнаті з безладом та на ліжку де спала дитина. Останнього разу ножа вже не було.

У неї не було вже сил та емоцій відмовляти, вона лежала біля дитини і не чинила опору.

Тобто, погрозою застосування фізичного насильства як способу
подолання чи попередження опору потерпілої особи слід вважати залякування її застосуванням такого насильства до неї і (або) до іншої людини, доля якої потерпілій не байдужа (родича, близької особи), яке може полягати у висловлюваннях, жестах, демонструванні зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа сприймає за справжню зброю, чи інших діях.
Погроза застосування фізичного насильства повинна сприйматися потерпілою особою як реальна, тобто у неї має скластись враження, що у разі, якщо вона протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, цю погрозу буде реалізовано.
Суд вважає, що така погроза сприймалася потерпілою особою як реальна, виходячи з часу, місця та обстановки, що склалася.
Отже, відхиляє доводи обвинуваченого про відсутність демонстрації ножа, та погрози застосування насильства за його допомогою, що спростовуються іншими доказами, зокрема, особистою заявою ОСОБА_6 про його належність та добровільну видачу слідчому (а.с.67).
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наданими прокурором у судовому засіданні доказами винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, які суд дослідив, а саме:
- Протоколом огляду місця події від 08.02.2016 року, який проводився в приміщенні службового кабінету №52 Ленінського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Малиновського,1 за участю ОСОБА_5 , в ході якого остання добровільно надала для проведення експертизи труси білого кольору з малюнками червоного та бузкового кольору, які були надягнені на неї в ніч з 07.02.2016р. на 08.02.2016р. та після зґвалтування туалет статевих органів не проводився. (а.с.31-32);

- Протоколом обшуку від 08.02.2016р. який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено у мішках зі сміттям, з права від входу у житловий будинок, мобільний телефон «Lenovo» з тріщинами екрану. В житловому будинку, в другій кімнаті, з права від входу виявлено простирадло блакитного кольору з білим малюнком квітів, дитячу майку білого кольору. У кімнаті, дальній від входу на дивані виявлено підковдру блакитного кольору з малюнком квітів білого кольору. На даху перед входом до будинку виявлено зв`язку з 4-х ключів. (а.с. 34-44);

- Висновком експерта № 793-Ая/16 від 11.02.2016 року, де зазначено, що у гр-ки ОСОБА_5 мають місце садно в проекції 1-го остистого відростка поперекового хребця, садна на малих статевих губах. Дані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, за механізмом тертя-ковзання, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані протягом 1 доби до проведення огляду. Цей висновок підтверджується загальним виглядом ушкоджень, також стадією загоєння саден. За ступенем тяжкості садна викликають незначні скоромин. наслідки, тривалість яких не перевищує б діб і за цією ознак: відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.,1 2.3.2.«б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). Вирішення питання про «самоспричинення» тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта, так як включає в себе юридичне поняття, але за наявними даними можна сказати, що локалізація тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_5 доступна для їх спричинення і власною рукою. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, розташованих у різних анатомічних ділянках та площинах тіла гр. ОСОБА_10 , можливість їхнього утворення внаслідок одноразового падіння потерпілого на площину (тобто «з висоти власного зросту»), малоймовірно. Згідно «Висновку експерта» №290т-И/16 від 11.02.2016р. відомо, що: «В мазке и тампоне с содержимым влагалища гр-ки ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , 1988 г.р., обнаружены сперматозоиды. В тампоне с содержимым прямой кишки гр-ки ОСОБА_11 - ОСОБА_12 1988 г.р., обнаружены головки сперматозоидов и один сперматозоид с начальной частью хвоста. В мазке и тампоне с содержимым полости рта и в мазке с содержимым прямой кишки гр-ки ОСОБА_11 - ОСОБА_12 1988 г.р., сперматозоиды не обнаружены». (а.с.45-46);

- Протоколом огляду місця події від 09.02.2016р., який проводився в приміщенні службового кабінету №52 Ленінського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Малиновського,1 за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній добровільно надав труси чоловічі сірого кольору, в яких він знаходився в ніч з 07.02.2016р. по 08.02.2016р. та після їх зняття не прав (а.с.48-49);

- Протоколом отримання зразків для експертизи від 10.02.2016 р. у потерпілої ОСОБА_5 зразки крові для проведення імунологічної експертизи (а.с.50-51);

- Протоколом отримання зразків для експертизи від 09.02.2016 р. у свідка ОСОБА_6 зразки крові та слини для проведення імунологічної експертизи (а.с.52-53);

- Висновком експерта №303-И/16 від 10.02.2016р. встановлено, що кров ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи АВ (а.с.54);

- Висновком експерта №296-И/16 від 09.02.2016р. встановлено, що кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до групи А с ізогемагглютініном антиВ. (а.с.55);

- Висновком експерта №307-И/16 від 10.03.2016р. встановлено, що кров потерпілої ОСОБА_13 , 29.02 1988г.р. (об`єкт №2), відноситься до групи АВ. Дослідженням зразка слини (об`єкт №3), потерпіла ОСОБА_5 належить до категорії видільників властивого їй групових антигенів А і В. Кров гр-на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 4). відноситься до групи А з ізогемагглютініном Анти-В. Дослідженням зразка слини (об`єкт №5), гр-н ОСОБА_6 належить до категорії невидільників властивого йому групового антигена А. На трусах жіночих (об`єкт №1), вилучених 08.02.2016р. у потерпілої ОСОБА_5 , виявлена сперма без домішки крові, і реакцією кількісної абсорбції виявлені антигени А і В, які можуть походити як з виділень самої потерпілої, так і із сперми. У зв`язку з тим, що потерпіла є видільником вказаних антигенів, категорично висловитися про групову приналежність цієї сперми не представляється можливим. Враховуючи конкретні обставини справи і групові характеристики осіб, що проходять у справі, не можна виключити походження сперми в об`єкті №1 і від чоловіка-невидільника групового антигена А, яким є гр-н ОСОБА_6 (а.с. 56-57);

- Висновком експерта №306-И/16 від 11.03.2016р. встановлено, що на дитячій майці (об`єкт №1-6), вилученої при огляді місця події, сперма не знайдена. (а.с.58-59);

- Висновком експерта №305-И/16 від 23.03.2016р., що згідно з висновками "Висновку експерта" №304-И від 10.03.2016г.: «Кров потерпілої ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №2), відноситься до групи АВ. Дослідженням зразка слини (об`єкт №3). потерпіла ОСОБА_5 належить до категорії видільників властивого їй групових антигенів А і В. Кров гр-на ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №4), відноситься до групи А з ізогемагглютініном Анти-В. Дослідженням зразка слини (об`єкт №5), гр-н ОСОБА_6 належить до категорії невидільників властивого йому групового антигена А". На простирадлі (об`єкти №№4,6,7), вилученому при огляді місця події, є сліди сечі без домішків крові, в яких виявлені одиничні голівки сперматозоїдів з початковою частиною хвоста, реакцією кількісної абсорбції, виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи групові характеристики осіб, що проходять у справі, і конкретні обставини справи, зважаючи на факт змішення у вказаних плямах різний виділеннях (сеча і сперма), можливо вважати, що сперма від ОСОБА_6 на вказаних об`єкт - простирадло можливо статись лише в якості домішка до вже існуючого сліду сечі і (чи сперма), походить від видільник антиген А. Від ОСОБА_13 сеча виникнути не могла. На цьому ж простирадлі, в об`єктах №№1-3,5, кров, сперма не знайдені (а.с. 60-61);

- Висновком експерта «304-И/16 від 10.03.2016 р. встановлено, що кров гр-ки ОСОБА_13 , 1988р.н. відноситься до групи АВ. Дослідженням зразка слини потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона є видільником властивих їй групових антигенів А і В. Кров гр-на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до групи А з ізогемагглютініном Анти-В. При дослідженні зразка слини гр-на ОСОБА_6 встановлено, що він являється невидільником властивого йому групового антигена А. На підковдрі (об`єкти №№1,3,5,6,8,11) , вилученій при огляді місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемагглютініном Анти-В, походження якої від гр-на ОСОБА_6 не виключається. Від ОСОБА_5 ця кров статися не могла. Сперма у вказаних об`єктах не виявлена. На підковдрі, в об`єкті №7, виявлена кров людини групи АВ, походження якої від гр-ки ОСОБА_5 не виключається. Проте, не можна унеможливити присутність домішків крові в цьому об`єкті і від гр-на ОСОБА_6 . Сперма в об`єкті №7 не виявлена. На вищезгаданій підковдрі, в об`єкті №2, виявлені сліди крові людини з домішками сперми, в якій реакцією абсорбції-елюції виявлений антиген А, властивий як крові, так і спермі гр-на ОСОБА_6 . Від гр-ки ОСОБА_5 ця кров статися не могла. На цієї ж підковдрі, в об`єктах №№4,9,10, кров і сперма не знайдені.(а.с.62-64);

- Висновком експерта № 447-И/16 від 17.03.2016р.встановлено, що згідно "Висновку експерта" №303-И від 10.02.2016г.: "Кров ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи АВ". Дослідженням зразка слини потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона є видільником властивих їй групових антигенів А і В. Згідно "Висновку експерта" №296-И від 09.02.2016г.: "Кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А з ізогемагглютініном Анти-В". При дослідженні зразка слини гр-на ОСОБА_6 встановлено, що він являється невидільником властивого йому групового антигена А. .На тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_5 (об`єкт №1) виявлені сліди сперми без домішків крові, і реакцією кількісної абсорбції виявлені антигени А і В, які походять з виділень самої потерпілої, а також можуть відбуватися і зі сперми. Таким чином, категорично висловитися про групову приналежність цієї сперми не представляється можливим. Проте, враховуючи групові характеристики осіб, що проходять у справі, і конкретні обставини справи, не можна унеможливити походження сперми в об`єкті №1 і від чоловіка-невидільника групового антигена А, яким є гр-н ОСОБА_6 (а.с.65-66);

- Протоколом огляду місця події від 18.03.2016 р., який проводився в приміщенні службового кабінету №52 Ленінського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Малиновського,1 за участю ОСОБА_6 , в ході якого останній добровільно надав кухонний ніж з рукояткою бежевого кольору з вертикальними нерівними полосами коричневого кольору, яка складається з двох частин, скріплених між собою металевими заклепками. Довжина леза ножа 17 см., ширина біля рукоятки - 2,5 см, одна сторона заточена, довжина рукоятки 7,5 см, ширина 2 см, між рукояткою та лезом мається металева накладка з гравіюванням у вигляді заливу та літерою «R» на лезі ножа мається аналогічне гравірування з написом «HONGLI», що підтвердили поняті в судовому засіданні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.68-70);

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.03.2016р. де потерпіла ОСОБА_5 впізнала ніж з рукояткою бежево-коричневого кольору, який знаходився під №4, вказаним ножем ОСОБА_6 , їй погрожував (а.с.71-73);

- Постановою про визнання речових доказів : трусів ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , кухонний ніж, дитячу майку, простирадло, мобільний телефон «Леново», зв`язку з чотирьох ключів (а.с.74).

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 , підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка давала показання про обставини вчинення її зґвалтування ОСОБА_6 , який погрожуючи застосувати насилля щодо неї, змусив її залишатись з ним і повів підштовхуючи та утримуючи за руку; остання чітко дала зрозуміти, що ОСОБА_6 її зґвалтував, добровільно та з власної ініціативи написала заяву про вчинення відносно неї злочину.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомляла про те, що ОСОБА_6 домагався вчинення статевого акту проти її волі, роздягав її, на її плач та прохання не чинити протиправних дій, позитивно не реагував і настійливо продовжував свої насильницькі дії, супроводжуючи їх погрозою застосування фізичної сили, запропонувавши здійснити задумане ним у його будинку, де в той час вони перебували.

Показання потерпілої ОСОБА_5 були логічними, переконливими, в цілому послідовними і не суперечливими, а до того ж, вони підтверджені показаннями свідка ОСОБА_9 .

Ці та інші докази викладені у вироку, оцінені судом, як такі, що узгоджуються між собою і не містять істотних суперечностей, обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .

При цьому, суд не прийняв до уваги показання потерпілої, які дані нею на досудовому слідстві, сприймаючи їх безпосередньо в суді.

Уся сукупність зібраних у справі доказів була належним чином проаналізована судом, підстав для сумнівів в об`єктивності доказів, на які послався суд на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , з матеріалів справи не вбачається.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини із погрозою застосування фізичного насильства, а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст.152 КК України.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , є скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому судом враховується вся сукупність обставин справи, зокрема, дані потерпілої, яка є матір`ю спільної дитини, її поведінка в конкретний час подій перебування в будинку, знайомство винної особи з нею, володіння винною особою відповідною інформацією.

З урахуванням конкретних обставин провадження, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, дані про його особу, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, антигромадський спосіб життя не підтримує, громадський порядок не порушує, приймає участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, як рідний батько, син проживав деякий час разом з ним, відсутність претензій будь-якого характеру з боку потерпілої, а тому суд вважає, що можливе покарання йому необхідно призначити у виді позбавлення волі, однак без ізоляції від суспільства, в межах санкції ч.1 ст.152 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_16 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки.
Покласти на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Залишити до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 без застосування електронних засобів контролю із покладенням обов`язків:
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду,
-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання; цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.
Речові докази: труси ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , кухонний ніж, дитячу майку, простирадло, мобільний телефон «Леново», зв`язку з чотирьох ключів, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області повернути власникам, у разі відмови знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1