15.07.2016 Єдиний унікальний № 371/839/16-к
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/ 92 /16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000410, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2016 року, та додані до клопотання матеріали,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області 15 липня 2016 року із вищевказаним клопотанням звернулася слідчий ОСОБА_3 .

Своє клопотання слідчий мотивувала тим, що підозрюваним вчинено злочин, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі, наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливістю незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні.

Вказане клопотання погоджене прокурором у кримінальному провадженні № 0000410 ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні слідчого ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження № 0000410, внесене 13 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (а.с. 8).

Кримінальне провадження здійснюється по факту надходження повідомлення про те, що ОСОБА_5 зберігає три предмети схожі на бойові військові гранати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

13 липня 2016 року слідчим ОСОБА_3 проведено обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 , у якому проживають ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_8 . Під час обшуку домоволодіння виявлено та вилучено три предмети схожі на військові гранати, а також патрони і артилерійські снаряди в кількості 23 штуки.

Слідчий ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000410 повідомила 14 липня 2016 року ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, а саме незаконному придбанні та зберіганні вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу (а.с. 51-55).

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 14 липня 2016 рок він зізнався у тому, що його кум ОСОБА_9 , який на даний час проходить службу в зоні антитерористичної операції, подарував чотири військові гранати, три з яких працівниками поліції було вилучено під час обшуку, а четверта знаходиться у його сусіда ОСОБА_10 (а.с. 48-50).

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив покази дані ним під час допиту у якості підозрюваного.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено обґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000410.

Санкція ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України за якою ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту подано щодо особи, до якої відповідно до ст. 181 КПК України може бути застосовано такий вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Клопотання слідчого обґрунтовано наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В матеріалах клопотання відсутні докази, які доводять обґрунтованість припущення слідчого про те, що ОСОБА_5 , може спробувати незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурором не надано доказів, які підтверджують, що підозрюваний притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, хуліганства чи інших правопорушень, які могли бути доказом агресивної поведінки підозрюваного, по відношенню до співмешканки ОСОБА_8 чи інших осіб.

В матеріалах клопотання відсутні докази, які підтверджують, що підозрюваний зловживає алкогольними напоями, перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра як особа, яка страждає від алкогольної чи наркотичної залежності.

Відповідно до характеристики підозрюваного, виданої Миронівським міськвиконкомом Київської області 14 липня 2016 року № 02-51/149 та № 02-51/148, за час проживання ОСОБА_5 в місті Миронівка, скарг від сусідів та голови вуличного комітету до міськради не надходило, на засіданнях комісії по профілактиці насильства та жорстокості в сім`ях, що діють при виконавчому комітеті Миронівської міської ради, матеріали про адміністративні правопорушення щодо підозрюваного не розглядалися (а. с. 61, 69).

Таким чином, висновок слідчого про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків є припущенням слідчого, яке не ґрунтується на матеріалах клопотання.

За таких обставин у слідчого судді не має підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Прокурором, в супереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, не надано жодних доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи клопотання зводяться лише до припущення слідчого та прокурора, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантує забезпечення виконання підозрюваним належної поведінки на стадії досудового розслідування.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що клопотання подано без дотримання вимог п. п. 5 та 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, та не містить даних про те, де, у випадку його задоволення, підозрюваний повинен знаходитися під домашнім арештом. Перебування його під домашнім арештом за місцем свого проживання, тобто в будинку по АДРЕСА_1 , що став місцем ймовірного вчинення злочину та де проживає свідок (потерпіла) ОСОБА_8 та по сусідству свідок ОСОБА_10 , не є доцільним, оскільки клопотання подано з метою запобігання ризику незаконного впливу на свідків.

Таким чином, прокурором не доведено, що може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України), що у свою чергу тягне за собою недопустимість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Обставини, які досліджені під час судового розгляду та оцінені відповідно до вимог ст. 94 КПК України, свідчать про необґрунтованість клопотання, недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що саме по собі виключає можливість дійти до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний наміру повертатися до співмешканки ОСОБА_8 не має, оскільки хоче оселитися та проживати у своєї сестри ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитані як свідки сестра підозрюваного ОСОБА_11 та її чоловік ОСОБА_12 повідомили, що вони перебувають в дуже добрих стосунках з підозрюваним, не заперечують проти того, що він буде постійно у них проживати та забезпечать його роботою, яка дасть йому змогу заробити на життя.

Виходячи з вказаного, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи ті обставини, що сторона кримінального провадження не довела обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суддя вважає доцільним зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого відділення Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та Миронівського районного суду Київської області.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 14 липня 2016 року о 00 годин 55 хвилин слідчим, на підставі п. п. 1, 2 ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 (а.с. 30-34).

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу (ч. 2 ст. 211 КПК України).

З огляду на те, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу задоволенню не підлягає, шести десяти годинний строк, встановлений ч. 2 ст. 211 КПК України, закінчується о 12 годині 55 хвилин 17 липня 2016 року, тобто в неробочий час, відсутність у прокурора та слідчого обґрунтування необхідності тримання підозрюваного в умовах обмеження волі до закінчення сімдесяти двох годин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність звільнення підозрюваного від обмеження волі, що сталося внаслідок застосування до нього тимчасового запобіжного заходу у вигляді затримання без ухвали слідчого судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 9, 21, 91-94, 131-132, 176, 177, 181, 193, 194, 208, 211, 309, 370, 371, 372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
1.В задоволенні клопотання слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000410 відмовити.

2.Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , прибувати за кожною вимогою до слідчого відділення Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та до Миронівського районного суду Київської області.

3.Звільнити в залі судового засідання ОСОБА_5 від тимчасового запобіжного заходу у вигляді затримання.

4.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Слідчий суддя ОСОБА_1