№1-кп/0202/148/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000225 від 29.01.2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.08.2015 року Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

- 14 вересня 2015 року Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2016 року, близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 72 по вулиці Косіора у місті Дніпропетровську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка йшла до будинку АДРЕСА_2 та тримала у лівій руці жіночу сумку чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 29 січня 2016 року приблизно о 17:05 години, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривку вирвав з її лівої руки жіночу сумку, у якій знаходилось: мобільний телефон марки «NOKIA 2626», рожевого кольору, вартістю 254 гривні, 2 посвідчення, двоє окулярів, гаманець з грошима у сумі 133 гривні 05 копійок, 2 записні книги, в одній з яких знаходились грошові кошти у розмірі 200 гривень, медикаменти, косметика, банківські картки, візитниці різні, гребінець, цукерки, сухі каштани та інші дрібні речі, після чого ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину разом з викраденим майном зник, тим самим отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 587 гривень 05 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково, і показав, що увечері 29 січня 2016 року він проходив по вул. Косіра у м. Дніпропетровську, побачив жінку, яка йшла попереду та тримала у руці сумку підійшов до неї, вирвав вказану жіночу сумку та побіг, але потім зупинився та хотів повернути сумку. В цей час до нього підбіг чоловік та почав його тримати до появи поліції.
Потерпіла ОСОБА_5 , допитана у судовому засідання пояснила, що 29.01.2016 року близько 17:00 год. вона проходила по вул. Б.Хмельницького у м. Дніпропетровську. Перед поворотом на вул. Косіора вибіг обвинувачений у чорній куртці з капюшоном, вихватив сумку з лівої руки, від чого потерпіла впала на коліна та почала кричати, але обвинувачений швидко втік та зник в 50-100 метрах.
Свідок ОСОБА_8 , при допиті у судовому засіданні пояснив, що у кінці січня ввечері, заходячи у під`їзд по АДРЕСА_2 та почув крик. Озирнувся та побачив чоловіка в чорній куртці з капюшоном, який біг з жіночою сумкою. Свідок ОСОБА_8 крикнув йому, щоб той зупинився та побіг за ним, намагаючись зупинити. Обвинувачений пробіг близько 100-150 метрів та впав на живіт через те, що підсковзнувся, після чого свідок його затримав та визвав поліцію.
Свідок ОСОБА_9 , допитаний у судовому засіданні пояснив, що в останню п`ятницю січня 2016 року близько 17:00-17:30 год. вийшов з дому по справам та біля під`їзду будинку № 23 по вул. Б.Хмельницького почув крик жінки, потім пробіг чоловік одягнений у темний одяг. Свідок почав йому кричачи, аби чоловік зупинився. На крик вибіг другий чоловік з будинку АДРЕСА_3 , який в подальшому затримав обвинуваченого, але сам момент затримання свідок не бачив. Після чого свідок ОСОБА_9 підійшов до них, побачив біля затриманого чоловіка жіночу сумку. Допомагав тримати обвинуваченого доки не приїхала поліція. Обвинуваченого тримали у лежачому стані, дозволили йому сісти, але той починав втікати, тому поклали на землю знову.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України також підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду місця події від 29.01.2016 р., згідно якого було оглянуто ділянку місцевості біля будинку № 64 по вул. Косіора, де біля ОСОБА_7 знайдено та вилучено жіночу сумку, в якій містились: пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон «Nokia 2626», футляр з окулярами, чохол з візитницями та календарями, картка «Приватбанк» НОМЕР_1 ,ключі у кількості 3-х штук, записник зеленого кольору з грошима у сумі 200 гривень, серветки вологі, футляр з окулярами, блокнот, файл з паперами, гаманець з грошовими коштами у сумі 133,05 гривень, медикаменти та косметика у пакеті, візитні картки, цукерки, хустинки у кількості 4 шт., розкладний гребінець, письмова ручка, сріблястий чохол, камінь, 3 згортки фольги з горіхами та 9 каштанів;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.01.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_7 , як особу, що відкрито заволоділа її сумкою;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.01.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 , як особу, що викрав сумку у жінки;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.12016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 , як особу, що викрав сумку у жінки;
- висновком експерта № 6/34-502 від 24.02.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia» марки моделі «2626» станом на 29.01.2016 року могла становити 254,00 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименті від 26.02.2016 року проведеного в період часу з 09 год. 30 хв. по 10 год. 00 хв., відповідно до якого свідок ОСОБА_8 показав обставини за яких він 29.01.2016 року затримав чоловіка, який заволодів жіночою сумкою;
- протоколом проведення слідчого експерименті від 26.02.2016 року, проведеного в період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 35 хв. відповідно до якого ОСОБА_7 показав обставини за яких він 29.01.2016 року близько 17 год. 00 хв. відкрито заволодів жіночою сумкою у раніше незнайомої йому жінки.
Суд встановив, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо його добровільного наміру відмовитись від злочинного посягання та намагання повернути майно потерпілій. Так згідно показів потерпілої ОСОБА_5 обвинувачений пограбував її та зник з місця злочину. При цьому з урахуванням властивостей викраденого майна, яке є невеликим за обсягом та розміром, складається з багатьох дрібних речей, того, що потерпіла не бачила обвинуваченого після пограбування суд вважає що обвинувачений мав реальну можливість розпоряджатися чи користуватися викраденим майном, зокрема приховати його, використати, передати іншим особам.
Лише завдяки тому, що потерпіла голосно кричала, в подальшому, вже поза місцем скоєння злочину обвинуваченого було затримано випадковими перехожими.
Згідно показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вони кричали обвинуваченому, щоб той зупинився, але останній намагався втекти. Тільки завдяки зусиллям свідка ОСОБА_8 обвинувачений був затриманий.
Таким чином злочин ОСОБА_7 є закінченим, оскільки містить усі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Часткове не визнання своєї вини ОСОБА_7 суд розцінює як бажання уникнути відповідальність за скоєний злочин.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставина, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_7 скоїв злочин в період іспитового строку, при призначенні йому остаточного покарання суд відповідно до положень ч. 3 ст. 78 КК України застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України, обираючи принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
У відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково (у вигляді 6 місяців позбавлення волі) приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2015 року, остаточно призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання - з 30.01.2015 року., зарахувавши строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 30.01.2015 р. по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 грн.
Речові докази: сумка жіноча чорного кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон «Nokia 2626», футляр з окулярами, чохол з візитницями та календарями, картка «Приватбанк» НОМЕР_1 ,ключі у кількості 3-х штук, записник зеленого кольору з грошима у сумі 200 гривень, серветки вологі, футляр з окулярами, блокнот, файл з паперами, гаманець з грошовими коштами у сумі 133,05 гривень, медикаменти та косметика у пакеті, візитні картки, цукерки, хустинки у кількості 4 шт., розкладний гребінець, письмова ручка, сріблястий чохол, камінь, 3 згортки фольги з горіхами та 9 каштанів, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1