УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року смт. Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , заставодавця ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000631 від 24 березня 2015 року про звернення застави в дохід держави та зміну раніше обраного запобіжного заходу та клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне-Перше Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17 квітня 2014 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень, штраф сплачено 17 квітня 2014 року;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в:
19 жовтня 2016 року старший слідчий СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з клопотанням про звернення застави в дохід держави та зміну раніше обраного запобіжного заходу, погодженим з начальником Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 23.03.2015, близько 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи, маючи прямий умисел на розбій, а саме напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу проник до будинку ОСОБА_9 , 1928 р.н., розташованого за адресою АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_9 декілька ударів спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, численних забоїв м`яких тканини голови, верхніх кінцівок, грудної клітини, закритого осколкового перелому нижньої третини лівого плеча, після чого заволодів грошима у сумі 3 000 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.

24 березня 2015 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

24.03.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого особливо тяжкого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 24.03.2015 в ході якого було проведено огляд приміщення будинку потерпілої ОСОБА_9 , та вилучено ряд речей. Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, при яких обставинах 23.03.2015 ОСОБА_5 заволодів грошима останньої. Показами свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 23.03.2015 близько 21 години 45 хвилин до нього додому, розташованому в с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області прийшов його знайомий ОСОБА_5 , який повідомив, що в нього є гроші на які ОСОБА_10 та ОСОБА_5 придбали спиртні напої. Показами свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 23.03.2015 він в вечірній час на своєму легковому автомобілі марки «ВАЗ-2109» за проханням ОСОБА_5 привіз продукти харчування, за які гроші віддав ОСОБА_5 , крім того 23.03.2015 він здійснював перевезення на своєму автомобілі з с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області до смт. Білозерське Донецької області та до м. Олександрівка Донецької області. За використання автомобілю розраховувався ОСОБА_5 . Протоколом з`явлення із зізнанням ОСОБА_5 , в якому він власноруч записав при яких обставинах він скоїв злочин.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Вільне-перше Близнюківського району Харківської області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, не працює, не одружений, дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_3 , раніше судимий 17.04.2014 року Близнюківським районним судом Харківської області, за ст.186 ч. 1 КК України, до штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, штраф сплачений 17.04.2014.

26.03.2015 року підозрюваному ОСОБА_5 Близнюківським районним судом Харківської області було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання до 22 травня 2015 року, та визначено розмір застави в межах 50 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 60 900 гривен 00 копійок.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ухвали Близнюківського районного суду Харківської області, було покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками.

30.03.2015 року, застава за підозрюваного ОСОБА_5 була внесена в сумі 60 900 гривен і останній був звільнений під заставу.

08.04.2015 року слідчим було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_5 , де під час допиту матері ОСОБА_12 було встановлено, що її син ОСОБА_5 05.04.2015 року, пішов з дому і до теперішнього часу в дома відсутній, місце його перебування їй не відоме. Згідно протоколу допиту батька ОСОБА_7 було встановлено, що його син ОСОБА_5 05.04.2015 року пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся, місце його перебування йому не відоме.

29.04.2015 досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинене та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 12.05.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 12 листопада 2016 року.

18.10.2016 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, досудове розслідування відновлено.

18.10.2016 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, проігнорував виявлену йому судом довіру, переховується від правоохоронних органів, на виклик до слідчого та прокурора не з`являється, порушуючи всі вказані в ухвалі суду покладені на нього обов`язки, переховується від слідства.

Крім того, 18 жовтня 2016 року в судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_6 було заявлене клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання обґрунтовував з посиланням на безпідставність клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу

Вислухавши доводи прокурора та слідчого, які підтримали заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу, підозрюваного і його захисника та заставодавця, які заперечували проти задоволення вказаного клопотання слідчого та просили обрати запобіжний у вигляді домашнього арешту, дослідивши додані до справи матеріали та проаналізувавши докази на обґрунтування клопотань в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та відмову в задоволенні клопотання захисника, виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 26.03.2015 року ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання до 22 травня 2015 року, та визначено розмір застави в межах 50 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 60 900 гривен 00 копійок. 30.03.2015 року, застава за підозрюваного ОСОБА_5 була внесена в сумі 60 900 гривен згідно ухвали суду ОСОБА_7 і ОСОБА_5 був звільнений під заставу.

Відповідно, з моменту внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави у кримінальному провадженні №0000631 від 24 березня 2015 року підозрюваний ОСОБА_5 почав вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно зі статтею 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно підозрюваного судом враховано практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Враховується особа підозрюваного, який раніше судимий, ніде не працює, не має стабільного доходу, тобто не має сталих соціальних зв`язків.

Тому, окрім вищенаведеного, а також враховуючи характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою.

При прийнятті такого рішення, враховується попередня протиправна поведінка підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницького особливо тяжкого злочину. Під час досудового розслідування, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення переховувався і був оголошений в розшук. Покладені обов`язки, у зв`язку з внесенням застави не виконав. В подальшому був затриманий та доставлений в суд для вирішення питання про зміну відносно нього запобіжного заходу.

Таким чином суд вважає, що запобіжний захід у виді застави не зміг забезпечити його належної поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, і перебуваючи на свободі, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність і вчинити нові злочини, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим статті 177 КПК України, і застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному та ефективному розгляду кримінального провадження.

У свою чергу, відповідно частини 3 статті 182 КПК України, при внесенні застави підозрюваному, обвинуваченому, роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого злочину підозрюється чи обвинувачується особа, щодо якої застосовується запобіжний захід, і що в разі невиконання нею своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Згідно частини 8 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Частинами 9 та 10 статті 182 КПК України, визначено що питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Наведене вище дає підстави для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою та звернення в дохід держави застави, внесеної 30.03.2015 року заставодавцем ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді на розрахунковий рахунок суду грошової суми в розмірі 60900 гривень.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді застави, але був ним порушений, тому в даному випадку слідчий суддя вважає за можливе розмір застави не визначати.

В задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю необхідним відмовити, оскільки підстав для його задоволення судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року, справа «Харченко проти України», ст.ст. 177,182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0000631 від 24.03.2015 про зміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Звернути заставу, внесену 30 березня 2015 року заставодавцем ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 26 березня 2015 року в розмірі 60900 гривень в дохід держави, та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України та використовувати у порядку, встановленому законом.

Строк тримання під вартою відраховувати з 18 жовтня 2016 року з 18 годин 00 хвилин (з моменту затримання).

Термін дії ухвали закінчується 16 грудня 2016 року об 18 годині 00 хвилин.

Згідно п.3 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Ухвала в частині відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1