Справа № 513/384/16-к
Провадження № 1-кп/515/964/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року м.Татарбунари
Колегія суддів Татарбунарського районного суду Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
адвоката обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, розлученого, на утриманні у якого троє неповнолітніх дітей, без постійного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25 травня 2004 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнено згідно ст.107 КК України умовно-достроково 22 червня 2005 року постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2005 року; 23 травня 2006 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнено згідно ст.81 КК України умовно-достроково 17 жовтня 2007 року постановою Малиновського районного суду м.Одеса від 09 жовтня 2007 року; 23 вересня 2008 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.1 ст.122 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, 03 червня 2010 року постановою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки згідно вироку Білгород-Дністровського міського суду Одеської області за ч.1 ст.122 КК України від 23 вересня 2008 року; 29 червня 2010 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 2 місяці, згідно ст.71 КК України частково приєднано до призначеного покарання 4 місяці позбавлення волі за попереднім вироком Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 23 вересня 2008 року за ч.1 ст.122 КК України, кінцевий термін визначено 3 роки 6 місяців, звільнено 03 грудня 2013 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.3, 186 ч.3 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні у якого двоє неповнолітніх дітей, без постійного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 15.09.2015 року, приблизно о 23:00 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, направилися до будинку АДРЕСА_3 .
Згідно домовленості ОСОБА_7 залишився на відстані спостерігати за навколишнім оточенням, щоб, у разі появи сторонніх осіб, попередити про це ОСОБА_6 , а останній направився до будинку.
ОСОБА_6 , підійшовши до вказаного будинку, через незачинене металево-пластикове вікно, проник до приміщення, де скоїв напад на ОСОБА_9 , 1941 року народження, застосував стосовно потерпілої погрозу застосування насильства та фізичне насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося в висловлюванні наміру спричинення тяжких тілесних ушкоджень, нанесенні ударів кулаком в обличчя, в голову, тулуб та спричиненні тілесних ушкоджень у вигляді синця на верхній і на нижній повіці лівого ока; синця на боковій поверхні носа зліва; садна на крилі носа зліва; синця і набряку на щоці та підборідді зліва; синця на підборідді справа; синця на внутрішній поверхні слизистої верхньої губи; набряку на бічній стропі шиї зліва; синця на передній поверхні у верхній третині лівого передпліччя; синця на середньо-ключичної лінії зліва; двох синців на задньо-пахвовій лінії зліва; два синця на зовнішній поверхні у середній і нижній третині правого стегна, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що заподіяли короткочасний розлад здоров`я тривалістю не більше 6 днів.
Після нападу ОСОБА_6 примусив ОСОБА_9 передати йому грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, та у сумі 50 (п`ятдесят) євро, що згідно курсу Національного банку України становить 1245 гривень (виходячи із вартості 1 євро - 24 гривні 90 копійок, згідно розпорядження №259/1.ODW0 від 16.09.2015 року про встановлення курсів купівлі-продажу іноземної валюти за гривню), якими заволодів, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 2245 (дві тисячі двісті сорок п`ять) гривень.
Повернувшись до ОСОБА_7 після скоєння нападу на ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомив, що в результаті скоєння злочину він заволодів грошовими коштами потерпілої, яка знаходилася в будинку. При цьому він не сповістив ОСОБА_7 про нанесення тілесних пошкоджень потерпілій та погрозу потерпілій, яка виражалася в нанесенні тілесних ушкоджень, небезпечних для її життя та здоров`я.
У подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, 21.01.2016 року, приблизно о 21год. 30хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів переслідуючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, шляхом віджиму металлопластикового вікна, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_4 , де, застосувавши стосовно потерпілої ОСОБА_10 , 1932 року народження, фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, відкрито, повторно, заволоділи належним їй майном. Обвинувачений ОСОБА_6 заволодів:
- грошовими коштами у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
- сережками з металу жовтого кольору, загальною вагою 3 грам, 585 проби в кількості 1 пари, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №7 ЮЛ/1.7 від 29 січня 2016 року, 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 20 (двадцять) копійок,
спричинивши останній матеріальні збитки на загальну суму 4350 (чотири тисячі триста п`ятдесят) гривень 20 (двадцять) копійок, після чого з місця скоєння грабежу зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а обвинувачений ОСОБА_7 заволодів:
- механічним тонометром марки «LD-71», в кількості 1 шт., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №7 ЮЛ/1.7 від 29 січня 2016року, 250 (двісті п`ятдесят) гривень 09 (дев`ять) копійок;
- окулярами, в кількості 1 шт., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №7 ЮЛ/1.7 від 29 січня 2016року, 100 (сто) гривень 04 (чотири) копійок,
спричинивши останній матеріальні збитки на загальну суму 350 (триста п`ятдесят) гривень 13(тринадцять) копійок, після чого з місця скоєння грабежу зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся, підтвердивши факт скоєння правопорушень за обставин, які зазначені в обвинувальному акті, зазначив, що 15 вересня 2015 року близько 23год. 00хв. він, разом з ОСОБА_11 , направився до будинку потерпілої ОСОБА_9 з метою відкритого заволодіння належним їй майном. При цьому ОСОБА_11 проник до будинку, а він залишився спостерігати на вулиці за навколишнім оточенням. Через короткий проміжок часу ОСОБА_11 повернувся, повідомивши, що заволодів 1000 гривень, та 50 євро, належними потерпілій. Про подробиці викрадення зазначених коштів останній не розповідав. Крім того, обвинувачений дав показання, що 21 січня 2016 року близько 21год. 30хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, проникли до будинку потерпілої ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_11 застосував щодо потерпілої фізичне насилля та викрав, як він після дізнався, 1700 гривень та золоті сережки. Він же заволодів тонометром та окулярами.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 також повністю визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах, щиро розкаявся та надав показання, аналогічні показанням ОСОБА_7 , доповнивши, що проникнувши до будинку ОСОБА_9 він скоїв напад на потерпілу, застосував відносно неї фізичну силу при цьому заволодів грошовими коштами в розмірі 1000 гривень та 50 євро, після чого разом з ОСОБА_7 місце злочину залишили та розпорядились викраденим на свій розсуд. Про напад на ОСОБА_9 ОСОБА_7 не повідомляв. Причиною такої поведінки відносно обох потерпілих вважає його перебування у стані алкогольного сп`яніння, про що він дуже жалкує.
Потерпіла ОСОБА_10 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі у зв`язку зі стаціонарним лікуванням в м.Одеса (т.2 а.с.34).
Потерпіла ОСОБА_9 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі у зв`язку з поганим станом здоров`я (т.2 а.с.33).
З урахуванням думки прокурора та обвинувачених, а також захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , які вважали можливим з`ясувати всі обставини справи без участі потерпілих, судовий розгляд проведено за їх відсутності відповідно до вимог ст. 325 КПК України.
Враховуючи повне визнання вини та те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, пов`язаних з процесуальними витратами, визначенням долі речових доказів, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість обвинувачених.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.186 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням в житло, а також відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за двома епізодами за ч.3 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує характер та ступінь вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с.а.с.38-39), має трьох неповнолітніх дітей (т.2 а.с.1 «зворот»), проте незадовільно характеризується за місцем проживання (т.2 а.с.40).
До обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_6 суд відносить рецидив злочинів, вчинення обвинуваченим злочинів щодо осіб похилого віку та вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відтак, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 й попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі. Менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи особу винного ОСОБА_6 , колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, про що просив захисник при розгляді справи.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.с.239), посередньо характеризується за місцем проживання (т.1 а.с.240),
До обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_7 суд відносить вчинення обвинуваченим злочинів щодо осіб похилого віку та вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відтак, суд приходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 й попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, зазначених в п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру та Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ, складає 15 178грн. 20коп. (т.2 а.с.а.с.71-74). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 .
Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу залишити до набрання вироку чинності у вигляді домашнього арешту.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.3, 186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді:
- за ст.187 ч.3 КК України 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна;
- за ст.186 ч.3 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання 24 січня 2016 року, зарахувавши йому в строк покарання попереднє ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 3 (три) роки.
На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з 19 травня 2016 року.
Контроль за виконанням вироку покласти на Саратський РВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 7 589 (семи тисяч п`ятсот восьмидесяти дев`яти) грн. 10коп.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 7 589 (семи тисяч п`ятсот восьмидесяти дев`яти) грн. 10коп.
Речові докази - тонометр, гроші в сумі 200 гривень вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 .
Речові докази - наволочку та нічну сорочку потерпілої ОСОБА_9 , простирадло потерпілої ОСОБА_10 , одяг та взуття ОСОБА_7 , а саме шапку, куртку, штани та туфлі, одяг та взуття ОСОБА_6 , а саме кросівки, шапку, куртку, штани, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Саратського ВП БДВП ГУНП в Одеській області повернути за належністю.
Речові докази - фрагмент липкої стрічки скоч зі слідами накладення тканини, диск зі слідом взуття, фрагмент дерев`яної палиці, металевий прут, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Саратського ВП БДВП ГУНП в Одеській області знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_6 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку в межах визначених ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3