АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:
прокурора ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та підсудного ОСОБА_5 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2016 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кондратьево Джанкойського району АРК, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28.01.2004 Джанкойським міськрайоним судом АР Крим за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
- 11.11.2005 Джанкойським міськрайоним судом за ч.1 ст.296, ст.71 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі,
- 20.12.2005 Совєтським районним судом АРК за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 18.02.2008 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяця 9 дні;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307,ч.2 ст.317 КК України, ?
В С Т А Н О В И Л А
Вказаною постановою матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.307,ч.2 ст.317 КК України направлено для проведення додаткового розслідування прокурору Автономної Республіки Крим. Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Від прокурора надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2016 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 направити до Оболонського районного суду міста Києва на новий судовий розгляд.
Зокрема, прокурор вказує, що суд при вирішенні питання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування посилався на ст.281 КПК України 1960 року не вказує в чому саме виражається неправильність чи неповнота досудового слідства у кримінальній справі, яка не може бути усунута у судовому розгляді.
Прокурор не погоджується з висновком суду посилаючись на те, що як неповноту досудового слідства суд першої інстанції визначає невиконання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 22, 64 КПК України 1960 року щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, а саме: не надано суду обвинувальний висновок та усі матеріали кримінальної справи, тобто документи на паперових носіях, що зібрані на всіх стадіях кримінальної справи, (а.с. 84).
Разом з тим, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 11.02.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» (далі - ППВСУ № 2 від 11.02.2005) досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закон і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Таким чином, Оболонський районний суд м. Києва необгрунтовано зробив висновок про неповноту досудового слідства, не встановивши та не виклавши жодних фактів не дослідження, поверхового або однобічного дослідження органом досудового слідства обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Положеннями п. 13 ППВСУ № 2 від 11.02.2005 передбачено, що у рішенні суду про направлення справи на додаткове розслідування має бути обґрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування і може бути зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час нього.
Втім вказані вимоги судом не дотримано. Суд не обґрунтовував наявність підстав для направлення справи на додаткове розслідування, не вказав конкретні обставини, що стали підставою для такого висновку з посиланням на відповідні матеріали кримінальної справи, у зв`язку з їх відсутністю.
Так, вироком Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 08.04.2013 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності (а.с. 10-18).
Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.07.2013 вирок Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 08.04.2013 стосовно ОСОБА_5 скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 19-23).
На момент тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим розгляд кримінальної справи відносно ОСОБА_5 Джанкойським міськрайонним судом Автономної Республіки Крим не завершено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.11.2015 за клопотанням начальника Миколаївського слідчого ізолятору УДПтСУ в Миколаївській області визначено підсудність кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, 2 ст. 317 КК України, Оболонському районному суду м. Києва, (а.с. 46)
Згідно зч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» справи, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, передаються судам відповідно до встановленої цим Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання ним чинності або з дня встановлення такої підсудності.
Разом з тим, виконання вказаних вимог належним чином не забезпечено, матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_5 залишились на тимчасово окупованій території України.
Прокуратурою Автономної Республіки Крим 11.12.2015 повідомлено Оболонський районний суд м. Києва про неможливість надання матеріалів кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, до прокуратури Автономної Республіки Крим, яку наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора України № ЗЗш від 12.06.2014 передислоковано до міста Києва, кримінальні провадження (справи), наглядові провадження по ним, копії процесуальних документів тощо, у тому числі відносно ОСОБА_5 , з органів судової влади та органів прокуратури Автономної Республіки Крим, розташованих на тимчасово окупованій території України, не передавались (а.с. 63).
Враховуючи викладене, вважає, що судом рішення про направлення матеріалів кримінальної справи відносно ОСОБА_5 на додаткове розслідування на підставі ст. 281 КПК України 1960 року, з посиланням на неповноту досудового слідства, не виконання вимог ст.ст. 22, 64 КПК України 1960 року є помилковим, у зв`язку з чим допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Від підсудного ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга в якій він посилається на те , що розглянути справу не можливо як не можливо і провести додаткове розслідування враховуючи те , що кримінальна справа залишилася в АРК , тому просить суд нарешті винести відносно нього остаточне рішення .
Заслухавши доповідь судді , думку прокурора , яка підтримала апеляційну скаргу, підсудного , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив постановити рішення по суті справи, дослідивши матеріали кримінальної справи в межах апеляцій, колегія суддів приходить до висновку , що апеляції підлягають залишенню без задоволення , а постанова суду першої інстанції без змін .
Так , приймаючи рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування відповідно до вимог ст. 281 КПК України ( в ред. 1960 року ) , суд першої інстанції правильно вказав , дослідивши матеріали кримінальної справи , що в них знаходяться лише ті документи які долучені до клопотавня начальника Миколаївського слідчого ізолятора з питань визначеня підсудності справи , а інші , тобто документи на паперових носіях , що зібрані на всіх стадіях кримінальної справи зокрема насамперед обвинувальний висновок , протоколи слідчих дій , тощо , до справи не долучені . Відповідно до листа прокуратури АРК від 11.12.2015 року , матеріали кримінальної справи у відношеннні ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України надати не виявляється можливим . Таким чином , суд першої інстанції , посилаючись на вищевказані норми процесуального закону ( в ред.. 1960 року ) , Рішеня ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року , виходячи з функцій та завдань суду , прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність можливості розглянути по суті справу у зв`язку з відсутністю в ній процесуальних документів і не наданя них прокурором , а вказані недоліки не можуть бути усунуті прокурором .
Як наслідок доводи прокурора та підсудного цілком спростовуються вищенаведенимс і є необґрунтованими .
Щодо міри запобіжного заходу відносно підсудного , колегія суддів виходить з того , це питаня має бути вирішено в процесуальному порядку за КПК України 2012 року на іншій стадії після поверненя справи прокурору .
Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст. 366 , 377 КПК України ( в ред.. 1960 року ) , колегія суддів, ?
У Х В А Л И Л А
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволеня .
Апеляцію підсудного ОСОБА_6 залишити без задоволення .
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17.02.2016, якою матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.307,ч.2 ст.317 КК України направлено для проведення додаткового розслідування прокурору АРК, а запобіжний захід ОСОБА_6 , залишено без змін у вигляді тримання під вартою, ? залишити без змін .
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3