Справа № 199/1889/16-к
В И Р О К
іменем України
22 вересня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003065, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сокол, Магаданської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 грудня 2015 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебував за місцем свого мешкання в кімнаті АДРЕСА_3 , де вживав алкогольні напої. У цей час, до нього за місцем мешкання, завітали раніше йому знайомі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 почав висловлюватися нецензурною лайку на адресу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
У той же час, у коридорі на третьому поверсі вищевказаного гуртожитку, у відведеному для паління місці, перебував потерпілий ОСОБА_4 , який почувши конфлікт, підійшов до ОСОБА_8 . Там між ними на ґрунті таких, що раптово виникли, неприязних стосунків, почався словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4
20 грудня 2015 року близько 19 години 05 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на третьому поверсі гуртожитку, розташованого у будинку АДРЕСА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , направився до своєї кімнати № 45, де взяв знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: кухонний ніж. Одразу після цього, близько 19 години 07 хвилин, ОСОБА_8 вийшов до коридору, де біля вхідних дверей, тримаючи у своїй лівій руці вказаний кухонний ніж, діючи умисно, наніс ним з достатньою силою один проникаючий удар в область черева потерпілого ОСОБА_4 в результаті чого спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння - проникаюче колото-різане поранення черева праворуч з ушкодженням внутрішніх органів, а саме: проникаюче колото-різане поранення черева праворуч, яке розпочинається раною на передній поверхні черева праворуч по передньо-пахвовій лінії (на відстані 111 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 9 см праворуч від серединної лінії тіла (від нижнього краю), переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та знизу доверху з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, проникає в черевну порожнину з ушкодженням верхнього полюсу правої нирки та наскрізного ушкодження правої долі печінки, з явищами поза черевної гематоми та внутрішньочеревної кровотечі (1500 мл крові зі згортками).
ОСОБА_8 в судовому засіданні частково визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та показав, що він мешкав в кімнаті № 45 на 3-му поверсі гуртожитку в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року він знаходився в своїй кімнаті і коли близько 11 години ранку прокинувся, пішов на кухню, де зустрівся із ОСОБА_11 , який запропонував йому випити. Вони зайшли до нього в кімнату, випили десь по 100 грамів горілки і розійшлися по своїм справам. Близько 12 години він пішов готувати сніданок і на кухні зустрів ОСОБА_12 , з яким вони також посиділи у нього і випили по чарці горілки. Потім разом пішли в кімнату ОСОБА_13 , де поїли та випили ще трохи горілки. Потім спустилися до нього і ще випили горілки та домовилися зустрітися ввечері. Ввечері він не дочекався ОСОБА_13 , і на кухні зустрів ОСОБА_14 , який сказав, що не може достукатися до ОСОБА_15 , який його послав за горілкою та цигарками. Вони разом пішли в його кімнату та випили по чарці. Згодом він почав засинати. Потім почув удар у його двері та прокинувся. До кімнати, яка була незачинена, зайшов ОСОБА_16 , котрий почав з`ясовувати, де його пиво та горілка. Він останнього вигнав з кімнати та зачинив за ним двері на замок. Десь через 10 хвилин прийшли ОСОБА_14 з ОСОБА_13 . Забрали гроші, які ОСОБА_14 залишив в його кімнаті, а потім ОСОБА_15 потягнувся за пивом, котре він купував сам. Він заперечив і почав виганяти їх з кімнати. Капустян не давав йому закрити двері в кімнату, і між ними виникла словесна перепалка. Тоді він вийшов в коридор до ОСОБА_17 . Той хотів його ударити, але він увернувся і вдарив ОСОБА_14 сам. Від удару той присів, і він звернувся до останнього з питанням, чого той так до нього некоректно звертався. Чув, що хтось підійшов до нього, а потім його штовхнули. Це був потерпілий ОСОБА_18 . У відповідь він вдарив потерпілого кулаком. Потім його ударили чимось важким, розрубали йому голову, і почали бити його зі всіх сторін, потекла кров. Хто саме бив, він не бачив. Зрозумів, що йому необхідно повзти в кімнату. Його перед кімнатою вдарили, він залетів до кімнати, і його продовжували бити чимось важким біля стола. Його декілька чоловік «убивали», він був весь в крові. Хто саме його бив, він не знає, але стверджує, що був або ОСОБА_19 , або ОСОБА_13 . Почав підійматися, одна рука була внизу, а другою він нащупав ніж, який впав зі столу на підлогу. Він хотів злякати нападників ножем, але ті не зупинялись. Він підіймався з присядок, ніж тримав в лівій руці, лезо було над великим пальцем, та ткнув когось ножем. Одразу всі заспокоїлись. В результаті нападу отримав 2 великих шрами на голові, на одному 6, та другому - 14-12 швів, рука травмована, 100 відсотків був струс мозку, його нудило, було погано. Визнає, що саме він спричинив ОСОБА_20 тілесні ушкодження, але наполягає на тому, що у нього не було вибору. Напад на нього мав місце і він сприймав його як такий, що мав на меті його вбити чи покалічити, тому він був вимушений так зробити. У вчиненому не розкаюється. Цивільний позов ОСОБА_4 визнає частково лише в частині витрат ОСОБА_4 власне на лікування. Компенсувати потерпілому витрати на благодійні внески та відшкодування моральної шкоди не згоден.

Не дивлячись на заперечення своєї вини, винуватість ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він мешкав в кімнаті АДРЕСА_5 . 20 грудня 2015 року він вдень спав, а близько 19 години вийшов до кухні попити каву. В цей час з кімнати ОСОБА_21 він почув крик, лайку, вирішив сходити туди і дізнатися, що і як. Коли зайшов в кімнату до обвинуваченого, побачив що останній разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_22 розпивали спиртні напої і щось з`ясовували та сварилися. Як він зрозумів, сварка виникла з приводу грошей, які ОСОБА_14 давали для придбання алкогольних напоїв. ОСОБА_23 перебував у стані середнього чи сильного алкогольного сп`яніння. Він хотів забрати ОСОБА_14 , з яким мешкав на той час в одній кімнаті, взяв того за руку і витягнув з останнього з кімнати ОСОБА_23 . Вони вийшли з кімнати і повернули праворуч. В цей момент з кімнати вибіг ОСОБА_24 і наніс удар кулаком в область голови ОСОБА_14 . Між ОСОБА_14 і ОСОБА_23 почалася бійка, яка тривала близько 20 секунд. Він поліз їх розбороняти і відтягнув ОСОБА_14 . ОСОБА_23 йшов позаду них та голосно лаявся. Вони з ОСОБА_14 зупинилися в коридорі між місцем для паління та їхньою кімнатою. ОСОБА_23 в цей момент повернувся до своєї кімнати і вони з ОСОБА_13 там ще щось з`ясовували. Потім із кімнати ОСОБА_23 вискочив ОСОБА_13 , а за ним вибіг ОСОБА_23 . ОСОБА_13 заскочив на кухню, а він побачив, що ОСОБА_23 дуже швидко йде в їх бік з ножем, який тримає в лівій руці. Він не встиг відреагувати, побачив замах руки ОСОБА_23 , в якій той тримав ніж, і після цього зрозумів, що в нього ножова рана. Секунд 5 після цього він погано розумів, що відбувається, а тоді побіг на низ та кричав, щоб викликали швидку. Не пам`ятає, коли саме втратив свідомість, а прийшов до тями вже в лікарні в реанімації. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він лікувався в лікарні 23 дні та був вимушений витрачати власні кошти на придбання необхідних ліків, на що він витратив 6760,89 грн. Також, внаслідок дій ОСОБА_8 йому була спричинена й моральна шкода, відшкодування якої він оцінює в 25000 грн.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_24 є його знайомим, з яким у нього були нормальні відносини. Вони обидва мешкали в гуртожитку в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року вони вдень в його кімнаті приготували їжу, поїли і біля 13-14 години розійшлися. Пізніше він пішов до ОСОБА_25 і дав тому 200 грн., щоб останній купив йому пива. Десь через півтори години він зайшов до ОСОБА_14 і запитав де пиво, на що останній відповів, що залишив пиво у Баська. Він зайшов до ОСОБА_21 і хотів забрати пиво, на що той сказав, що пиво, яке було в кімнаті останнього, належить йому, і вигнав свідка. Тоді ОСОБА_14 пішов розбиратися за це пиво, а він в цей час знаходився за дверима кімнати обвинуваченого. Між ОСОБА_23 та ОСОБА_14 почалася словесна перепалка і бійка, вони вийшли в коридор. В цей час з кухні чи кімнати для паління вийшов ОСОБА_18 . ОСОБА_23 намагався вдарити ОСОБА_14 , а ОСОБА_19 блокував його. Потім ОСОБА_23 забіг до своєї кімнати, взяв ножа і біг на нього з ножем. Він сховався за дверима, і тоді ОСОБА_23 вдарив ножем ОСОБА_26 . Момент нанесення удару ножем потерпілому він бачив чітко через скляні двері. Від кімнати ОСОБА_23 до місця, де він вдарив ножем ОСОБА_19 , було близько 3-3,5 метрів. ОСОБА_23 повернувся в свою кімнату, а ОСОБА_19 пропав з його поля зору. Він потім знайшов його на першому поверсі всього в крові. Вони викликали «швидку допомогу». Обвинуваченого характеризує позитивно, однак у стані алкогольного сп`яніння останній стає агресивним. На час описаних подій ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та вів себе неадекватно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що обвинуваченого ОСОБА_21 він знає і відносини між ними були нормальні, вони мешкали в одному гуртожитку в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року вдень вони разом з ОСОБА_23 вжили невелику кількість алкогольних напоїв, після чого він пішов до себе в кімнату. Пізніше до нього зайшов ОСОБА_16 , який попросив його сходити за пивом. Придбане пиво він залишив у ОСОБА_23 , попросив передати разом з рештою ОСОБА_13 і пішов спати. Потім Прийшов ОСОБА_15 і запитав, де його пиво і гроші, на що він відповів, що вони у ОСОБА_27 . Вони разом пішли до нього. В кімнаті ОСОБА_23 почався скандал і він вискочив в коридор. ОСОБА_23 вдарив його в обличчя і він присів. Що було далі, пам`ятає погано, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Пам`ятає, що з`явився ОСОБА_18 , потім побачив, що той тримається за бік та спускається сходами вниз. Всі події відбувалися між кімнатою ОСОБА_23 та кімнатою для паління. На час вказаного конфлікту ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_28 , остання показала, що мешкає в гуртожитку в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року вона прийшла з роботи і хотіла поставити чайник. Коли вийшла до коридору, то побачила, як із-за рога вибіг ОСОБА_29 , чула, що там була якась конфліктна ситуація. Вона поставила на кухні чайник та пішла до кімнати. Коли через 5-10 хвилин знову пішла на кухню, почула на кухні гуркіт і почула слово «ніж». Вона вирішила сказати черговій і крикнула: «Іра, ідуть в ход ножі, роби щось», щоб та викликала поліцію. За чайником вона так і не дійшла, бо почула гучний гуркіт і зрозуміла, що на кухні бійка. Закрилась в кімнаті і більше нічого не знає, що там було. Через деякий час спустилась на низ і побачила, що поліція забрала ОСОБА_30 . Сліди крові на третьому поверсі прибирала вона. На підвіконні біля кімнати ОСОБА_23 було полотенце все в крові. Під час конфлікту бачила лише ОСОБА_14 і, здається, ОСОБА_23 . Зранку побачила, що стіл на кухні завалений і на ньому немає ніжки.

Свідок ОСОБА_31 показала суду, що мешкає в гуртожитку в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року вона була на роботі і приблизно о 19:30 год. прийшла додому. Побачила, що на сходах в калюжі крові сидить ОСОБА_18 і тримається за живіт. Чергова викликала швидку та поліцію. ОСОБА_19 попросив води, чергова полила йому воду на голову і він втратив свідомість. Підійшов ОСОБА_29 , він нічого не казав, а просто плакав. Хвилин через 15 приїхала «швидка» і забрала ОСОБА_19 . Вона чекала, поки приїде поліція, і разом з ними піднялась на 3-й поверх. Почекала поки в кімнату до нього постукали, його вивели і в коридорі наділи наручники. Чула, як ОСОБА_23 кричав, що хто буде давати проти нього свідчення, всіх поріже. На сходах була кров, а на 3 поверсі була ціла калюжа крові.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_32 показала суду, що вона працює черговою гуртожитку, що розташований в будинку АДРЕСА_4 . 20 грудня 2015 року вона працювала. Ввечері вона прибирала і почула крик зверху від ОСОБА_33 , щоб вона піднімалася нагору, бо там поножовщина. Коли піднялася нагору, в коридорі третього поверху нікого не було. На сходах вона побачила кров. По слідах крові вона спустилася вниз та побачила ОСОБА_34 , який біля її чергової кімнати сидів на сходах в калюжі крові. Останній сказав, що його ОСОБА_24 вдарив, сказав свої ОСОБА_35 та дату народження. На час коли вона побачила потерпілого, він був сам. Пізніше підійшли ОСОБА_29 та ОСОБА_16 . Останні були у стані алкогольного сп`яніння. Коли приїхали співробітники поліції, її попросили допомогти потрапити до кімнати ОСОБА_23 . Вони разом з поліцією піднялися на третій поверх і вона попросила останнього відчинити двері. Той відчинив і вона бачила, що у ОСОБА_36 голова та рука в крові, в кімнаті також була кров. Обвинуваченого та потерпілого характеризує як нормальних хлопців.

Згідно протоколу огляду місця події (т. 1 а.с. 42-43), 20 грудня 2015 року в період часу з 20:20 год. до 20:55 год. було оглянуто гуртожиток за адресою: АДРЕСА_4 , на третьому поверсі якого знаходиться кімната № 45. Встановлено, що на порозі між вказаною кімнатою та міжквартирним коридором наявна пляма рідини бурого кольору розміром 650х250 мм. Під час огляду вказаної кімнати були виявлені та вилучені три ножа:

- з дерев`яною ручкою (на полці);

- з пластмасовою ручкою чорного кольору (на полу біля тумбочки), на лезі якого наявні сліди рідини бурого кольору;

- складний ніж (в тумбочці).

Також, при вході в будівлю гуртожитку, який позначений як «предбанник» на першому поверсі на підлозі були виявлені сліди речовини бурого кольору. За результатами огляду, крім трьох вказаних ножів, були вилучені змиви з виявлених плям бурого кольору.

У відповідності до висновку судової імунологічної експертизи № 44к від 28 січня 2016 року, кров ОСОБА_8 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Як визначено висновком судової імунологічної експертизи № 51к від 02 лютого 2016 року, кров ОСОБА_4 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи № 273 від 23 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 79-81), на наданих на дослідження змивах, вилучених під час огляду місця події, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові в змиві зі сліду, вилученого з полу 1-го поверху напроти кімнати «чергова» одержані результати дослідження не виключають можливість походження крові від ОСОБА_4 . На решті змивів, вилучених зі слідів з кімнати ОСОБА_8 , одержані результати серологічного дослідження не виключають можливості походження крові в даних слідах від ОСОБА_8 . Висловитись про можливість походження крові в слідах від ОСОБА_4 виявилось неможливим.

За висновком судової цитологічної експертизи № 200 від 15 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 67-71), на клинку одного з вилучених в кімнаті ОСОБА_8 ножів (ніж кухонний з рукояткою із синтетичного матеріалу чорного кольору, загальна довжина ножа 30,7 см, довжина клинка по обуху 18,7 см.) встановлена наявність крові, знайдені епітеліальні клітини з ядрами та мікрофрагменти жирової тканини. На рукоятці цього ножа встановлена наявність крові, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не виявлені. При визначенні видової приналежності слідів на клинку та рукоятці виявлений білок людини. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження вказаних слідів крові на клинку ножа від ОСОБА_4 , враховуючи групову приналежність його крові. Однак не можна виключити можливість домішку крові підозрюваного ОСОБА_8 у вказаних слідах, теж враховуючи групову приналежність його крові. На інших вилучених у ОСОБА_8 кухонному ножі та складному ножі наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини на виявлені.

Вилучені під час огляду місця події носії зі змивами, а також ножі постановою слідчого від 17 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 98) визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Під час огляду в судовому засідання вказаних ножів, як обвинувачений ОСОБА_8 , так і потерпілий ОСОБА_4 вказали на кухонний ніж з рукояткою із синтетичного матеріалу чорного кольору як той, яким потерпілому були спричинені тілесні ушкодження.

У відповідності до протоколу огляду від 20 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 44), в період часу з 23:00 год. до 23:20 год. в приміщенні Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровській області було оглянуто речі, одягнені на ОСОБА_8 . За результатами огляду були виявлені та вилучені куртка, светр та джинси зі слідами речовини бурого кольору. Також були зрізані нігті з рук ОСОБА_8 та зроблені змиви з рук останнього, які також були вилучені.

За висновком судової цитологічної експертизи № 201 від 12 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 73-75), в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_8 , представленому на дослідження, встановлена наявність крові та виявлений білок людини. При цитологічному дослідженні виявлені клітини лише поверхневого шару епідермісу, не придатні для діагностики. При визначенні статевої належності слідів крові у піднігтьовому вмісті лівої руки встановлене її походження від особи чоловічої генетичної статі, а статева належність слідів крові у піднігтьовому вмісті правої руки не визначена через відсутність її формених елементів. Оскільки групова належність слідів крові у піднігтьовому вмісті не визначена, то висловитись про можливість походження її від ОСОБА_4 чи ОСОБА_8 не представляється можливим.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи № 274 від 23 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 83-85), на двох тампонах з марлі змивах з рук ОСОБА_8 , доставлених на дослідження, встановлена наявність крові людини, висловитись про походження якої від ОСОБА_4 виявилось неможливим.

Постановою слідчого від 17 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 98), вилучені у ОСОБА_8 нігтьові зрізи визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та оглянуті судом в судовому засіданні.

У відповідності до висновку судової імунологічної експертизи № 272 від 22 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 87-91), на куртці, футболці (позначеній в протоколі як светр) та джинсових брюках, які належать ОСОБА_8 , доставлених на дослідження, встановлена наявність крові людини. Одержані результати серологічного дослідження крові в даних слідах не виключають можливості їх походження від самого ОСОБА_8 . Висловитись про можливість походження крові на куртці, футболці та джинсових брюках саме від нього, виявилось не можливим.

Постановою слідчого від 29 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 99), вилучені у ОСОБА_8 речі, а також носії зі змивами визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

При огляді в судовому засіданні вилучених у ОСОБА_8 речей, останній пояснив, що саме в цих футболці та джинсових штанах він був одягнений на час інкримінованого йому кримінального правопорушення.

До матеріалів кримінального провадження долучено протокол огляду місяця події (т. 1 а.с. 48-49), за яким 21 грудня 2015 року в період часу з 07:00 год. до 07:30 год. в приміщенні приймального відділення МКЛ № 6 по вул. Батумській м. Дніпропетровська були оглянуті та вилучені речі, які належали ОСОБА_4 , а саме: пара гумових капець зі слідами речовини бурого кольору, штани чоловічі з ременем у речовині бурого кольору, кофта чоловіча у рідині бурого кольору та порізана з лівого боку, пара чорних шкарпеток, труси чоловічі в рідині бурого кольору, майка чоловіча у рідині бурого кольору.

Постановою слідчого від 22 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 54), належні ОСОБА_4 перелічені речі були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Під час огляду в судовому засіданні вказаних речових доказів, ОСОБА_4 вказав, що саме в цих речах він був на момент спричинення йому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

За протоколом проведення слідчого експерименту від 21 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 45-47), свідок ОСОБА_9 на місці показав, як ОСОБА_8 в коридорі гуртожитку біля кімнати № 46 наніс удар ножем ОСОБА_4 .

У відповідності до протоколу слідчого експерименту (т. 1 а.с. 62-65), 02 лютого 2016 року ОСОБА_4 за участі судмедексперта показав механізм нанесення йому ОСОБА_8 удару ножем в область черева праворуч.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 390е від 03 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 59-61), за даними наданої медичної документації та при огляді у ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження проникаючого колото-різаного поранення черева праворуч з ушкодженням внутрішніх органів, а саме: проникаючого колото-різаного поранення черева праворуч, яке розпочинається раною на передній поверхні черева праворуч по передньо-пахвовій лінії (на відстані 111 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 9 см праворуч від серединної лінії тіла (від нижнього краю), переходить в раньовий канал, який йде спереду назад та знизу доверху з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, проникає в черевну порожнину з ушкодженням верхнього полюсу правої нирки та наскрізного ушкодження правої долі печінки, з явищами поза черевної гематоми та внутрішньочеревної кровотечі (1500 мл крові зі згортками). За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3 «к,о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_4 тілесного ушкодження, ступень ознак його загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що воно отримано незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6 МКЛ, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Враховуючи характер (краї рани рівні), локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, можливо вказати, що воно спричинено від однієї механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв у напрямку спереду назад та знизу доверху, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що підтверджується характером рани та напрямком раньового каналу. Локалізація та характер виявленого у нього тілесного ушкодження не суперечить механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі ножем в область черева праворуч.

Допитана в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_37 підтвердила здійснені нею експертні висновки щодо тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 . Додатково показала, що встановити взаєморозташування особи, яка спричинила тілесне ушкодження, та потерпілого, не є можливим в зв`язку відсутністю судово-медичних експертних даних. Можливо лише вказати, що потерпілий був звернутий передньою поверхнею черева, тобто передньою паховою лінією, до травмуючого предмета, тобто вістря ножа.

Оцінюючи наявні докази, суд виходить з того, що учасниками судового розгляду не оспорюється сам факт нанесення ОСОБА_8 одного удару ножем в область черева ОСОБА_4 , внаслідок чого останньому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Разом з тим, стороною захисту оспорюється місце спричинення таких тілесних ушкоджень за твердженням обвинуваченого він наніс удар потерпілому у себе в кімнаті. Крім цього, сторона захисту наполягає на перебуванні обвинуваченого в стані необхідної оборони.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо місця спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, суд виходить з того, що потерпілий ОСОБА_4 , а також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали місце вчинення злочину ділянку коридору на 3-му поверсі гуртожитку між кімнатою ОСОБА_8 та приміщеннями кухні і кімнати для паління.

На це ж місце вчинення злочину показав свідок ОСОБА_9 під час слідчого експерименту 21 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 45-47).

Такі покази узгоджуються з показами свідка ОСОБА_31 про те, що саме в цьому місці була калюжа крові, а також були наявні сліди крові від неї по сходах на перший поверх.

Покази потерпілого та свідків результатами огляду місця події не спростовані, оскільки коридор слідчим поліції взагалі не оглядався.

Суд також враховує, що за показами ОСОБА_8 до приїзду поліції він в кімнаті не прибирався, при цьому за його свідченнями, коли його штовхнули в кімнату, все, що знаходилося на столі впало на підлогу.

При цьому, згідно протоколу огляду місця події (т. 1 а.с. 42-43), порядок речей в кімнаті, та в тому числі на столі, не порушений.

Крім цього, згідно вказаного протоколу огляду, стіл розташований зліва від входу, тобто з правого боку до особи, яка повернута обличчям до входу, хоча за твердженнями обвинуваченого, він зайшов до кімнати спиною, присів, і лівою рукою, оскільки права через удар не функціонувала, підняв з підлоги ніж, котрий впав на підлогу зі столу.

За сукупності наведених обставин, суд відхиляє покази обвинуваченого щодо місця спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, та надає перевагу відповідним показам потерпілого ОСОБА_4 і свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в стані необхідної оборони, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 368 КПК України, враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 5-31кс14 від 13 листопада 2014 року, за якою виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони у частині першій статті 36 КК, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання. Дії по зупиненню суспільно небезпечного посягання вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання. Протиправність у кримінально-правовому розумінні є однією з ознак злочину поряд із суспільною небезпечністю, караністю, винністю і суб`єктом. Протиправність розуміється як юридичне втілення суспільної небезпечності. В теорії кримінального права загально визнано, що суспільно небезпечне посягання, щодо якого можлива необхідна оборона, це діяння, що передбачене як злочин однією зі статей Особливої частини КК.

Суд виходить з того, що дійсно, за висновком судово-медичної експертизи № 303е від 28 січня 2016 року (т. 1 а.с. 56-58), у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: трьох рубців в лобній області по середині в зоні росту волосся, лобно-скроневій області по середині в зоні росту волосся, в лобно-скроневій області праворуч, по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині.

Під час слідчого експерименту (т. 2 а.с. 36-37) обвинувачений ОСОБА_8 показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

У відповідності до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 3245е від 25 серпня 2016 року (т. 2 а.с. 32-33), враховуючи ступень ознак загоєння виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (рубці синюшно-рожевого кольору, зі слідами та без слідів хірургічних швів, щільні на дотик), можливо вказати, що вони могли утворитися і в термін, на який вказує обстежений та слідчий в постанові. Більш конкретно встановити давність виникнення виявлених рубців не можливо у зв`язку відсутністю первинної медичної документації стосовно даної травми та пізнім зверненням з метою огляду. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження у вигляді рубця на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки, на підставі п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубців в лобній області по середині в зоні росту волосся, в лобно-скроневій області праворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але більше як три тижні (21 день), на підставі п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння, на підставі п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони частково не суперечать механізму виявлених тілесних ушкоджень, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту. Встановити локалізацію виявлених тілесних ушкоджень не можливо, так як підозрюваний ОСОБА_8 не вказує більш конкретне місце удару травмуючим предметом. Враховуючи характер виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони утворилися не менше як від 3-х механічних дій тупим твердим предметом (предметами).

Допитана в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_38 підтвердила здійснені нею експертні висновки щодо тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 .

Наведені докази, з урахуванням показів свідка ОСОБА_39 , поза всяким розумним сумнівом доводять факт того, що ОСОБА_8 20 грудня 2015 року були завдані не менше 3-х механічних дій тупим предметом (предметами), внаслідок чого йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох рубців в лобній області по середині в зоні росту волосся, лобно-скроневій області по середині в зоні росту волосся, в лобно-скроневій області праворуч, по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині.

Щодо обставин отримання ОСОБА_8 зазначених тілесних ушкоджень досудове розслідування проведене не було.

Разом з тим, покази обвинуваченого про те, що отримання зазначених тілесних ушкоджень передувало нанесенню ним удару ножем ОСОБА_4 , яке, в свою чергу, було способом захисту від нападу, спростовуються такими, що узгоджуються між собою:

- встановленим судом місцем спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

- показами обвинуваченого про те, що виявлені у нього тілесні ушкодження не були спричинені йому ОСОБА_4 ;

- показами потерпілого ОСОБА_4 і свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що до нанесення потерпілому удару ножем обвинуваченим, ніхто останньому тілесні ушкодження не спричиняв;

- відсутністю у ОСОБА_4 будь яких тілесних ушкоджень на тілі, які могли виникнути в результаті нанесення ним ударів ОСОБА_8 ;

- встановленим на підставі оцінених в сукупності показів свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_39 часом, тривалістю не менше 15 хвилин, від спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень до того, як свідок ОСОБА_32 вперше побачила у обвинуваченого кров на голові.

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять те, що ОСОБА_4 не був особою, яка здійснила суспільно-небезпечне посягання на ОСОБА_8 і останній по відношенню до потерпілого не перебував у стані необхідної оборони.

З огляду на викладене, відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються.

Оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що вони поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і кваліфікує дії обвинуваченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки останній, діючи умисно, спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто тяжке тілесне ушкодження.

Визначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення, яке не потягло за собою непоправних наслідків у вигляді втрати органу чи його функцій, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше (т. 1 а.с. 111), має постійне місце проживання, де характеризується неоднозначно, оскільки допитані судом свідки характеризували обвинуваченого як негативно, так і позитивно, при цьому квартальним комітетом обвинуваченому надана посередня характеристика (т. 1 а.с. 112), а комендантом гуртожитку позитивна (т. 1 а.с. 114), виховувався опікунами (т. 1 а.с. 110), які на теперішній час є особами похилого віку та потребують сторонньої допомоги (т. 1 а.с. 107-109), у вчиненому не розкаявся, перед потерпілим не вибачився.

Дослідженими судом доказами був встановлений факт вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що було визнано самим обвинуваченим, та підтверджено показами потерпілого ОСОБА_4 і свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

При цьому суд звертає увагу на те, що зазначена обставина не була визначена в обвинувальному акті як така, що обтяжує покарання обвинуваченому.

Однак суд враховує роз`яснення, викладені у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за якими відповідно до ч. 2 ст. 67 КК суд, установивши наявність зазначених у пунктах 2, 6, 7, 9, 10, 12 ч. 1 цієї статті обтяжуючих обставин, зобов`язаний навести їх у вироку та врахувати при призначенні покарання. Обставини, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5, 8, 11, 13 ч. 1 ст. 67 КК, суд залежно від конкретних обставин справи (зокрема, за відсутності зв`язку якоїсь із названих у цих пунктах обставин зі злочином) вправі не визнати обтяжуючими, навівши у вироку відповідні мотиви.

Підстави для того, щоб не враховувати стан алкогольного сп`яніння та не визнавати зазначену обставину такою, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлені, оскільки очевидним є зв`язок наявності алкогольного сп`яніння у обвинуваченого з вчиненням ним кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд, згідно вимог п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
До набрання вироком законної сили слід продовжити дію раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно вимог ст. 100 КПК України, речові докази:

- два паперових конверти зі зрізами нігтів, паперовий конверт з осадами та залишками витяжок з об. №№ 1, 2, на ниточках марлі, залишки змивів з об. №№ 1-6 та витяжок з об. №№ 1,2 на ниточках марлі, змиви РБК з підлоги на першому поверсі, з підлоги в кімнати, з порогу, з дверей по вул. Білостоцького, 90 у м. Дніпропетровську, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_8 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_4 , три паперових конверти зі змивами з рук ОСОБА_8 , вилучену у ОСОБА_4 , кофту чорно-сірого кольору та майку, вилучений у ОСОБА_8 кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору підлягають знищенню;

- вилучені у ОСОБА_4 резинові капці, штани чоловічі чорного кольору з ременем, шкарпетки, труси підлягають поверненню останньому;

- вилучені у ОСОБА_8 джинси, футболку, курточку, светр, кухонний ніж з дерев`яною ручкою, складний ніж підлягають поверненню останньому.

У межах кримінального провадження ОСОБА_4 заявлений цивільний позов (т. 1 а.с. 27-29), за яким він просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь відшкодування витрат на лікування у розмірі 6760,89 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що за приписами ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За наведених обставин, обвинувачений ОСОБА_8 на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_4 додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

ОСОБА_4 заявлені до відшкодування додаткові витрати на лікування у загальному розмірі 6760,89 грн., на підтвердження яких останнім надані копії відповідних платіжних документів (т. 1 а.с. 31-35) та копія виписки зі стаціонарної карти амбулаторного хворого (т. 1 а.с. 30).

Оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що додатковими витратами на придбання ліків, передбаченими ч. 1 ст. 1195 ЦК України, є витрати у розмірі 3160,89 грн., на відшкодування яких позивач і має право, оскільки витрати в розмірі 2500 грн. в якості безповортної фінансової допомоги до Благодійного фонду «Розквіт» (т. 1 а.с. 34) та у розмірі 1100 грн. у якості спонсорської допомоги на розвиток донорства (т. 1 а.с. 34) не є передбаченими законом витратами на придбання ліків.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово, або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Сам факт завдання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вже є свідченням того, що потерпілий зазнав у зв`язку з цим душевних страждань. Таким чином потерпілий на підставі ст. 23 ЦК України має право на відшкодування йому моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо нього.

Обвинувачений, як особа, яка протиправними винними діями завдала потерпілому моральної шкоди, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Обраний потерпілим спосіб відшкодування моральної шкоди грішми, відповідає як вимогам закону так і фактичним обставинам справи. За наведених обставин позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує:

-характер страждань (пов`язані з тілесними ушкодженнями та тривалим лікуванням);

-їх обсяг (завдані тяжкими тілесними ушкодженнями) та тривалість (курс стаціонарного лікування становив з 20 грудня 2015 року по 12 січня 2016 року);

-обставини завдання тілесних ушкоджень;

-той факт, що здоров`я позивача відновлене - пройшов повний курс лікування;
-тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування в 25000 грн. є надмірним і розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 10000 гривень.

Керуючись ст. 374 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з 20 грудня 2015 року.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 4).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 20 грудня 2015 року і по 22 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області:

- два паперових конверти зі зрізами нігтів, паперовий конверт з осадами та залишками витяжок з об. №№ 1, 2, на ниточках марлі, залишки змивів з об. №№ 1-6 та витяжок з об. №№ 1,2 на ниточках марлі, змиви РБК з підлоги на першому поверсі, з підлоги в кімнати, з порогу, з дверей по вул. Білостоцького, 90 у м. Дніпропетровську, паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_8 , паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_4 , три паперових конверти зі змивами з рук ОСОБА_8 , вилучену у ОСОБА_4 , кофту чорно-сірого кольору та майку, вилучений у ОСОБА_8 кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору знищити;

- вилучені у ОСОБА_4 резинові капці, штани чоловічі чорного кольору з ременем, шкарпетки, труси повернути ОСОБА_4 ;

- вилучені у ОСОБА_8 джинси, футболку, курточку, светр, кухонний ніж з дерев`яною ручкою, складний ніж повернути ОСОБА_8 ..

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_8 на його користь:

-відшкодування додаткових витрат на придбання ліків у розмірі 3160 (три тисячі сто шістдесят) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок;

-грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

22.09.2016