Провадження № 1/537/21/2013
Справа № 1615/3547/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2013 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Якимець Т.Є.

при секретарі Карпенко О.В.

з участю прокурора Сімонешко К.О.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, не працює, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Першого Травня, б.23, мешкає: м.Кременчук, проїзд Одеський, б.18, не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 звинувачується в тому, що 29.01.2010 року близько 04 год.00 хв., за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_5 по проїзду Одеському в м.Кременчуці, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, між нею та її чоловіком ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу подружньої невірності, виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході сварки ОСОБА_3 штовхнув її і вона сіла на стілець в кімнаті. Продовжуючи бійку, ОСОБА_2 підвелася зі стільця і відштовхнула свого чоловіка ОСОБА_3, внаслідок чого останній упав на диван в кімнаті. Після чого ОСОБА_2 взяла зі столу кухонний ніж і умисно нанесла лежачому на спині ОСОБА_3 два удари ножем зверху вниз в грудну клітину, спричинивши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення живота, рана якого розташована під мечовидним відростком з ушкодженням краю діафрагми лівої долі печінки, наскрізного поранення шлунку і нижньої полої вени, масивної внутрішньої і зовнішньої кровотечі, наявність 900 мл темної рідкої крові та її згустків в черевній порожнині, крововиливу в корінь брижейки, які по ступеню тяжкості, стосовно до живої особи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, та колото-різаного поранення (не проникаючого) лівої половини грудної клітини в проекції 10 ребра зліва по навкологрудинній лінії, які по ступеню тяжкості, стосовно до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Того ж дня, близько 12год. 10хв. ОСОБА_3 було госпіталізовано до Третьої лікарні міста Кременчука, де о 14год. 25 хв. від заподіяних ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, настала смерть останнього. Причиною смерті ОСОБА_3 стало сліпе проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилось масивною внутрішньою і зовнішньою крововтратою.

Допитана в судовому засіданні 31.05.2010 року , 21.06.2010 року підсудня винною визнала себе повністю та заявила клопотання про призначення їй захисника , 12.07.2010 року , 16.07.2010 року, 16.09.2010 р. від раніше даних пояснень підсудня відмовилася і не визнала себе винною в скоєнні предявленого обвинувачення.22.11.2010 року підсудня під час допиту доньки ОСОБА_4 визнала себе винною та повідомила про погіршення стану свого здоровя, пояснила, що їй двоїться, часто з нею хтось розмовляє.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду також пояснила, що зовні мати дуже змінилася,18.11.2010 року, спілкуючись з нею під час побачення, вона замітила , що під час розмови вона розмовляла з кимось іншим, мали місце провали памяті.

Згідно довідки Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру за № 191 від 04.02.2010 року ОСОБА_2 на диспансерному обліку не значиться, за медичною допомогою не зверталася.

Згідно висновку амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 131 від 19.02.2010р. ОСОБА_2 на час проведення експертизи психічними захворюваннями не страждала, як і не виявляла ознак тимчасового розладу психічної діяльності і могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відносяться інкриміноване їй протиправне діяння, ОСОБА_2 будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждала, як і не знаходилася в стані тимчасового розладу психічної діяльності і могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У момент скоєння інкримінованого їй діяння ОСОБА_2 не знаходилася в стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на її свідомість і діяльність у досліджувальній ситуації. Під дію п.2-3 ст.19 та ст. 20 КК України ОСОБА_2 не підпадала. На час експертизи могла постати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребувала.

Ухвалою суду від 04.03.2011 року по справі була призначена стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза і її проведення доручено експертам Комунального закладу охорони здоровя Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня.

Згідно акту № 185 від 02.06.2011 року відділення судово-психіатричних експертиз Комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарняДніпропетровської обласної радиОСОБА_2 в даний час виявляє ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі гострого поліморфного психотичного розладу. За своїм психічним станом в даний час підекспертна не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. В звязку з тим, що підекспертна виявляє тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, встановити діагноз та вирішити експертні питання відносно неї за період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння в даний час неможливо. Потребує примінення відносно неї примусових мір медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом до виходу із зазначеного хворобливого стану з послідуючим поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань.

Ухвалою суду від 25.07.2011 року до ОСОБА_2Г застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом до виходу із зазначеного хворобливого стану з послідуючим поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення експертних питань.

20.07.2012 року до суду надійшов акт психіатричного огляду особи № 1110 від 09.07.2012 року, згідно якого комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_2 внаслідок проведеної психофармакотерапії та психокорекційних заходів вийшла з гострого хворобливого стану у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу, який проявлявся безглуздою,неадекватною поведінкою, галюцінаторними розладами у сфері сприйняття, маячними ідеями впливу та переслідування, які розвинулись у неї під час перебування під слідством після висунення обвинувачень. Психотична симптоматика редукувалась, афективний фон вирівнявся, поведінка набула спокійного, врівноваженого та адекватного характеру без будь-яких проявів агресії, аутоагресії. Зявились адекватні плани на майбутнє. Таким чином, ОСОБА_2 за своїм психічним станом на теперішній час подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує. Може бути скерована у розпорядження судово-слідчих органів з метою остаточного вирішення судово-психіатричних питань.

Ухвалою суду від 30.07.2012 року примусові заходи медичного характеру із госпіталізацією до психіатричного закладу з суворим наглядом стосовно ОСОБА_2 скасовані, справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.09.2012 року по справі призначена стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза.

Згідно акту № 334 від 15.11.2012 року стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відділення судово-психіатричних експертиз Комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарняДніпропетровської обласної радиОСОБА_2 в період інкримінованованого їй діяння і в даний час хронічним душевним захворюванням не страждала і не страждає, виявляла раніше і виявляє в даний час психічний та поведінковий розлад внаслідок зловживання алкоголю, синдром залежності. В період, який відноситься до інкримінованого їй діяння, ОСОБА_2 не виявляла ознаків будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності; по своєму психічному стану в той час вона була здатна усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та (або) керувати ними. В даний час по своєму психічному стану ОСОБА_2 також здатна усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та (або) керувати ними, може стати перед судом та нести кримінальну відповідальність. В приміненні відносно неї примусових мір медичного характеру не потребує. ОСОБА_2 в досліджених обставинах в фізіологічному афекті, чи в іншому значно вираженому емоціональному стані, обумовленого суто психологічними факторами та які могли б суттєво вплинути на її стан в момент вчинення інкримінованого діяння , не перебувала. В ситуації злочину ОСОБА_2 перебувала в стані емоціонального збудження, який розвинувся на фоні алкогольного спяніння , що обумовило її поведінку. Даний стан був не настільки виражений, що не позбавляв її можливості розуміти характер та значення своїх дій, керувати своїми поступками.

Враховуючи те, що , в акті № 334 від 15.11.2012 року зазначено, що після притягнення до кримінальної відповідальності в умовах обєктивно складної несприятливої для ОСОБА_2 психогенно травмуючої судово-слідчої ситуації , що склалася, у неї розвинувся тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у формі гострого поліморфного психотичного розладу, в звязку з чим вона знаходилася на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні та з якого в даний час повністю вийшла, а в акті № 185 від 02.06.2011 зазначено, що в період часу, коли ОСОБА_2 виявляла ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі гострого поліморфного психотичного розладу за своїм психічним станом була не здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, суд, вислухавши підсудню, її захисника, думку прокурора про необхідність призначення по справі додаткової стаціонарної комплексної судової психолого-психітричної експертизи, враховуючи те, що для вирішення питання про час появи в стані ОСОБА_2 тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі гострого поліморфного психотичного розладу, в звязку з чим вона знаходилася на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні та з якого в даний час повністю вийшла та коли була не здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними необхідні спеціальні знання , вважає за необхідне призначити по справі додаткову стаціонарну комплексну судову психолого-психітричну експертизу, проведення якої доручити Комунальному підприємству Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарняДніпропетровської обласної ради

Керуючись ст. ст. 75, 76, 196, 310, 312 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Призначити по справі за обвинуваченням ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, додаткову стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу.

На вирішення експертів поставити питання:

- коли у ОСОБА_2 настав тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у формі гострого поліморфного психотичного розладу, в звязку з чим вона знаходилася на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні, під час якого вона не могла усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та (або) керувати ними ?

Проведення експертизи доручити експертам Комунального підприємства Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарняДніпропетровської обласної ради

Експерти попереджаються про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали кримінальної справи № 1615/3547/2012.

Суддя