АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/437/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/503/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 20 січня 2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Орджонікідзе Дніпропетровської області,
українця, громадянина України, освіта вища,
одруженого, має на утриманні неповнолітню
дитину ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого
за адресою
АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016р.
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області, 24.05.2016р., повернув прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та повернути обвинувальний акт у суд першої інстанції, призначивши новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що причиною повернення обвинувального акту прокурору є порушення ст.291 КПК України.
Так, на думку суду, обвинувальний акт, не містить в собі відомостей, передбачених п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та суперечливе формулювання обвинувачення.
Обґрунтовуючи обвинувачення у вчиненні умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, службовою особою вказано про те, що ОСОБА_7 фактично перешкоджав здійсненню виконавчого провадження за № 45256233, шляхом відкриття нових рахунків у банку, що диспозицією ст.382 КК України не охоплюється, а відтак, виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.382 КК України є неповним та суперечить формулюванню обвинувачення.
Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено коли та яким саме чином ОСОБА_6 було доведено державним виконавцем про заборону відкриття ним нових рахунків, не вказано мотивів вчинення кримінального правопорушення, що характеризує суб`єктивну сторону злочину та впливає на правильну кваліфікацію кримінального правопорушення.
На думку суду, пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, а відтак таким, що порушує його право на захист, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, мети і мотивів кримінального правопорушення, яке йому постановлено у вину, належним чином не сформульовано, а лише продубльовано фактичні обставини кримінального правопорушення, в яких навіть не вказано, яким саме чином та коли ОСОБА_6 відшкодував матеріальну шкоду ПрАТ «ОРРЗ» (добровільно або в примусовому порядку), тобто фактично не встановлені обставини, що можуть пом`якшувати вину обвинуваченого.
Також, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту не відповідає вимогам законодавства, оскільки в обвинувальному акті та додатках до нього відсутні прізвища прокурорів, призначених до групи прокурорів, чим порушені вимоги ст.ст. 36, 37 КПК України та неможливо зробити висновок про наявність у прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , який затверджував обвинувальний акт, а також прокурора ОСОБА_10 повноважень щодо здійснення процесуального керівництва в даному процесуальному провадженні.
Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст.42 КПК України він має право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Суд вважає, що нехтування положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України позбавляє обвинуваченого ОСОБА_6 права знати в чому його звинувачують, та порушують його право на захист.
Суд вважає, що зазначені ним порушення унеможливлюють вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки вищезазначені порушення вимог КПК України є істотними та такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду, вважає, що суд незаконно повернув обвинувальний акт з додатками, оскільки, обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , складений та затверджений прокурором, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону України, він містить усі необхідні відомості встановлені у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.
Прокурор зазначає, що в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 вчиняв дії, якими перешкодив виконання рішення суду, і саме ці дії охоплюються диспозицією статті 382 КК України.
Крім того, прокурор вважає, що зазначення у обвинувальному акті коли і яким саме чином ОСОБА_6 було доведено державним виконавцем про заборону відкриття нових рахунків, не є обов`язковою складовою обвинувального акту, або обов`язковою ознакою складу злочину, на його думку, суд вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового розгляду, вдавшись в оцінку доказів.
Прокурор також звертає увагу, що не зазначення у обвинувальному акті мотиву вчинення ОСОБА_6 злочину, не є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого саме ч.3 ст.382 КК України.
Між тим, прокурор звертає увагу, що слідчим, який склав обвинувальний акт, мотив дій ОСОБА_6 був зазначений наступним чином, а саме, що директор ТОВ «ОРРЗ» ОСОБА_6 , діючи умисно, мав на меті уникнути від виконання рішення Господарського суду, і саме, це, на думку прокурора характеризує суб`єктивну сторону дій обвинуваченого.
Не погоджується прокурор і з висновком суду, що однією з підстав повернення обвинувального акту, суд в ухвалі зазначив недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки нормами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено повернення обвинувального акту, тільки тоді, коли сам акт, а не реєстр не відповідає вимогам КПК України.
Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів задовольнити її у повному обсязі, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис підготовчого судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи прокурора щодо незаконності і необґрунтованості ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016р., колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що не можуть бути задоволені.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінального Процесуального Кодексу України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Однак, як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення, відносно ОСОБА_6 , з викладенням фактичних обставин скоєного злочину, з зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, які прокурор вважає встановленими, в процесуальному документі не викладені.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, таким, що порушує його право на захист, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, мети і мотивів кримінального правопорушення, яке йому постановлено у вину належним чином не сформульовано.
Згідно зі ст.42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, це відповідає загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, тому колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, обґрунтовано і на законних підставах повернув обвинувальний акт прокурору.
Доводи прокурора про те, що невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає слушними, однак, враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України для усунення недоліків, не входить в їх обговорення.
При цьому, колегія суддів, вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який додається до обвинувального акту повинен відповідати вимогам, встановленим у ст.109 КПК України.
Доводи прокурора про те, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, не ґрунтуються на законі, і не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016р, якою обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, повернуто прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - без змін.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , не застосовувався.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_4