БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1168/16-к
Провадження № 1-кс/497/169/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2016 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

захисника заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області від 15 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді 07.06.2016 року зі скаргою якою просить:

-скасувати постанову слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 15.07.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000472 від 16.06.2013 року.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що слідчим слідчого відділу Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000472 від 16.06.2013 року за попередньою кваліфікацією за ст.286 ч.1 КК України.

Стверджує, що він був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15 червня 2013 року, близько 16:00 години. Так, громадянин ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Толбухіна в с. Залізничне Болградського району Одеської області, на перехресті вулиць Толбухіна та Залізнична, порушивши п.11.3 Правил дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з мопедом марки Хондо Діо, яким керував саме заявник ОСОБА_9 .

В наслідок цієї ДТП, він заявник отримав тяжкі тілесні ушкодження, що у подальшому призвело до інвалідності другої групи, та продовжує лікуватись по теперішній час.

Відомості в ЄРДР про даний злочин були внесені на підставі повідомлення Болградської ЦРЛ, він особисто ніяких заяв не писав, допитаний не був, про те, що було прийнято рішення слідчим відомо не було. Після спливу тривалого часу, він дізнався про наявність постанови про закриття кримінального провадження, та вважає її такою, що підлягає скасуванню, як передчасно винесена.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги, просив її задовольнити та скасувати постанову, матеріали повернути для продовження досудового розслідування.

Захисник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_10 наполягав на задоволенні скарги, підтримав усі доводи викладені в скарзі. Пояснив, що дійсно його довіритель не визнаний потерпілим по цьому кримінальному провадженню, не є заявником, але він є безпосереднім учасником ДТП, в наслідок якої йому спричинено тяжкі тілесні ушкодження та він є інвалідом, а винна особа не понесла покарання.

Після укладення угоди з довірителем про надання правової допомоги, він звернувся 03.06.2016 року з заявою про злочин до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, однак йому було повідомлено усно, що відомості в ЄРДР внесені не будуть, оскільки за цим фактом вже було в наявності кримінальне провадження, по якому ще 15.08.2013 року винесено постанову про закриття на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України. У подальшому, 07.06.2016 року йому було видано копію цієї постанови.

Вважає, що дана постанова є передчасною, оскільки не перевірено усіх обставин ДТП, не допитано учасників цієї пригоди, не проведено ряду експертиз, тобто має місце не повнота, та однобічність. Просив скасувати, та матеріали повернути для продовження досудового розслідування.

Заступник начальника СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, як керівник органу досудового розслідування ОСОБА_6 просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки вона є не обґрунтованою. Заявник в рамках названого кримінального провадження був допитаний як свідок, статусу сторони кримінального провадження він не набув. Копію оскаржуваної постанови було вручено його дружині ОСОБА_11 10.03.2016 року. Заявником не подавалися заяви по факту спричинення йому тілесних ушкоджень, а тому потерпілим він визнаний не був. Під час досудового розслідування було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення за ознаками ст. 286 КПК України, тому винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор заперечував щодо задоволення скарги ОСОБА_12 в зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав, так як постанова слідчого є законною та вмотивованою, а заявник ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесено за повідомленням Болградської ЦРЛ за попередньою правовою кваліфікацією за ст.286 ч.1 КК України; ОСОБА_3 не було подано жодної заяви про визнання його потерпілим по цьому кримінальному провадженню, а навпаки в матеріалах провадження є заява про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_8 , іншого учасника ДТП. Саме з цих підстав, прокурор просив в задоволенні скарги ОСОБА_12 відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи викладені в скарзі, всебічно і повно розглянувши матеріали кримінального провадження та наявні в ньому докази, оцінивши їх у сукупності, приходжу до наступного висновку за таких підстав.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З метою перевірки доводів скаржника, судовим розглядом встановлено, що кримінальне провадження № 0000472 заведено в ЄРДР 16.06.2013 року згідно повідомлення по телефону Болградської ЦРЛ (а.п.1) за попередньою кваліфікацією за ст.286 ч.1 КК України за фактом ДТП, що сталася 15.06.2013 року о 16:00 годині в с. Залізничне по вулиці Толбухіна між автомобілем ВАЗ 2101 та мопедом (а.п.1).

З виписки з ЖЕО № 1500 вбачається, що до Болградської ЦРЛ після ДТП з тілесними ушкодженнями був доставлений ОСОБА_3 , 1968 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_13 , 1975 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим було:

-15.06.2013 року здійснено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди (а.п.7-8);

-складено схему ДТП до протоколу огляду (а.п.9);

-роздруковано фототаблиці (а.п.10-13);

-проведено огляди транспортних засобів за фактом скоєння ДТП, та складено протоколи (а.п.14-15, 16-17);

-отримано акт судово-медичного дослідження (обстеження) ОСОБА_8 , в крові якого виявлено етиловий спирт в концентрації 2.17% о (а.п.20);

-отримано акт судово-медичного дослідження (обстеження) ОСОБА_3 про відсутність етилового спирту в крові (а.п.21);

-допитано у якості свідків ОСОБА_14 (а.п.23-24), ОСОБА_8 (а.п.25-26), ОСОБА_3 (а.п.27-29), ОСОБА_13 (а.с.31-33).

В матеріалах кримінального провадження є в наявності заява ОСОБА_3 від 11.07.2013 року проте, що він жодних претензій матеріального характеру до водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_8 не має (а.с.30).

Проте заявник категорично заперечував, щодо написання цієї заяви, пояснюючи тим, що він таку заяву не писав, почерк не його, та підпис також не його.

Крім того, заявник заперечував, щодо протоколу його допиту, складеного також 11.07.2013 року в с. Залізничному дільничним інспектором міліції Болградського РВ ОСОБА_15 (а.п.27-29), оскільки він не був допитаний жодного разу, підпис на протоколі не його, і в цей час він перебував в лікарні в м. Одеса.

Дані заперечення заявника підтверджуються виписним епікризом з історії хвороби №11088 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, з якого вбачається, що заявник ОСОБА_3 в період з 20.06.2013 року по 25.07.2013 року дійсно перебував на стаціонарному лікуванню (а.с.6).

15 серпня 2013 року слідчим прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 000472 від 16.06.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

З даної постанови слідує, що дії ОСОБА_8 знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, в ході розслідування кримінального провадження не представилося можливим встановити отримав чи хто-небудь з учасників ДТП тілесні ушкодження середнього ступеня, або тяжкі тілесні ушкодження.

Однак з матеріалів кримінального провадження не можливо з`ясувати, яким чином слідчий дійшов такого висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що заявник ОСОБА_3 , який є одним з учасників названої ДТП, згідно досліджених медичних документів отримав тілесні ушкодження, та у подальшому став інвалідом другої групи (а.с.7-15).

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, та з інших підстав, чітко визначених даною статтею.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і на підставі оцінки слідчим, прокурором у сукупності всіх доказів, що зібрані і наявні в матеріалах кримінального провадження. Під закриття кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється із-за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Дане кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України. Тобто кримінальне провадження підлягає закриттю якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Дані вимоги закону слідчим дотримано не було.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно.
Всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчий не повній мірі перевірив усі факти і обставини, які були повідомлені свідками, які є учасниками ДТП, та не здійснено в повній мірі дій щодо встановлення всіх обставин справи.
Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст.110 КПК України, оскільки:
- у вступній частині постанови зазначається прізвище, ім`я, по батькові, посада особи, яка прийняла постанову (ст.110 ч.5 п.1 КПК України), проте як в оскаржуваній постанові зазначено лише прізвище, ініціали слідчого;
- мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, і як наслідок оцінку слідчим у сукупності всіх доказів, що зібрані і наявні в матеріалах кримінального провадження.
Оскаржувана постанова має також розбіжності в номері кримінального провадження, у вступній частині вказано № 0000472 від 16.06.2013 року, тоді як в резолютивній частині вже значиться № 0000545 від 09.07.2013 року.
З огляду на зазначене, не зрозумілим є, по якому саме кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття.
Про результати прийнятого рішення, слідчий мав на меті повідомити усіх учасників даної дорожньо-транспортної пригоди, однак докази про те, що ці повідомлення були отримані названими особами відсутні, як і те, що копію оскаржуваної постанови було вручено заявнику. В зв`язку з чим твердження слідчого про те, що заявником було пропущено строк оскарження постанови є безпідставним.
Скарга в кримінальному провадженні це засноване на законі звернення суб`єктів кримінального процесу до органу державної влади або посадової особи, службової особи, уповноваженої на її прийом і вирішення, із приводу передбачуваного або дійсного порушення прав або законних інтересів, обмеження свобод, допущеного в процесі кримінального провадження, із вимогою про його усунення.
Предметом скарги в досудовому провадженні є незаконні й (або) необґрунтовані дії, бездіяльність, рішення суб`єктів, які наділені владними повноваженнями у кримінальному провадженні.
Статтею 303 КПК України чітко визначено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Згідно ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора … п. 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду даної скарги було встановлено, що заявник ОСОБА_3 не є, а ні заявником, а ні потерпілим в даному кримінальному провадженні, а тому не наділений правом, в розумінні даної статті, на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Втім, проаналізувавши доводи скарги та скрупульозно дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність прийнятого рішення про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.
Відповідно до положень ст.3 ч.1 п.5 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень,охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
У відповідності до ст. 22 ч. 6 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За наслідками розгляду названої скарги заявника ОСОБА_3 в рамках діючого процесуального законодавства, слідчий суддя зобов`язаний постановити рішення, чітко визначені ст. 307 КПК України

Згідно ч.2 цієї статті ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: - скасування рішення слідчого чи прокурора; - зобов`язання припинити дію; - зобов`язання вчинити певну дію; - відмову у задоволенні скарги.

Оскільки, слідчий суддя позбавлений можливості реагувати належним чином на виявлені порушення, проте в силу положень, визначених п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим вважаю за необхідне спрямувати матеріали кримінального провадження до Ізмаїльської місцевої прокуратури для зобов`язання виконання вимог ст.36 КПК України щодо перевірки законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження від 15.08.2013 року та належно реагування в зв`язку з цим.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ст.307 ч.3 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області від 15 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Матеріали кримінального провадження № 0000472 від 16.06.2013 року направити до Ізмаїльської місцевої прокуратури для виконання вимог ст.36 КПК України, зобов`язавши перевірки законність прийнятого слідчим рішення від 15.08.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000472 від 16.06.2013 року та вжиття заходів для належно реагування.

Зобов`язати процесуального керівника - прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури, вжити вичерпних заходів для прийняття законного, обґрунтованого і мотивованого рішення у даному кримінальному провадженні, в межах наданих йому повноважень з урахуванням вимог ст. 28 КПК України.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ___________ ОСОБА_1