Справа № 159/680/16-к
Провадження № 1-кс/159/177/16
УХВАЛА

25 березня 2016 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3 23.03.16 р. внесено до суду клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , мотивоване тим, що останній підозрюється у вчиненні о 16 год. 19.01.16 р. викрадення чужого майна, належного потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , із гардеробної кімнати медперсоналу на першому поверсі інфекційного відділення Ковельської ЦРЛ, що по вул. Олени Пчілки, 4 у м. Ковелі Волинської області. 27.01.16 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім цього, він же підозрюється у тому, що о 16 год. 30 хв. 05.02.16 р. викрав чуже майно, належне неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 , із гардеробного приміщення на першому поверсі Ковельського КДЮСШ ім. Є. Кіндратовича. 03.03.16 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні о 14 год. 40 хв. 10.02.16 р. викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_11 , із приміщення адміністрації ринку у м. Ковелі Волинської області. 11.02.16 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вищезазначені матеріали об`єднані у одне провадження № 120 160 301 100 001 01. 10.02.16 р. підозрюваного затримано в порядку ст. 208 КПК України. під час особистого огляду при цьому було виявлено у останнього та вилучено, зокрема, телефони: марки «Нокія», імеі НОМЕР_1 , марки «Самсунг SGН Х160», імеі НОМЕР_2 . Вони не є втраченими, не рахуються викраденими, а підозрюваний показав, що вони належать йому. З покликанням на ч. 1 ст. 170 КПК України, зазначає, що на майно, що є власністю підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт. Покликаючись на ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, просить накласти арешт на речі, належні підозрюваному на праві приватної власності, а саме: телефони: марки «Нокія», імеі НОМЕР_1 , марки «Самсунг SGН Х160», імеі НОМЕР_2 з позбавленням права на відчудження та розпорядження.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, пояснив, що провадження за усіма епізодами, підозру у яких оголошено підозрюваному, об`єднано прокурором 04.03.16 р., доказів чого він надати не може. Вказані вище телефони визнані речовими доказами і знаходяться у Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області.
Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечує.
Захисник заперечує проти задоволення клопотання з тих мотивів, що майно придбане підозрюваним правомірно і перебувало у його користуванні.
Врахувавши обґрунтування клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, врахувавши позицію прокурора, вважаю, що внесене слідчим клопотання слід повернути прокуророві.
Так, клопотання про арешт майна від 22.03.16 р. надійшло до суду 23.03.16 р., однак,
прокурором було погоджене ще 12.03.16 р., що вважаю неналежним.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на, у т. ч. - рухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися, серед інших, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 год. після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше 2 днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, і, за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, та встановлює строк в 72 год. або, з урахуванням думки слідчого, прокурора - менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Кримінальне провадження № 120 160 301 100 001 01 зареєстровано в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань 20.01.16 р., попередня правова кваліфікація - ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений з приводу статусу зазначених у клопотанні телефонів допитаний 04.03.16 р., однак, в рамках кримінального провадження № 120 160 301 100 001 01.
Доказів об`єднання вказаних вище інших кримінальних проваджень в одне судді не надано.
Внесене слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, так як погоджене воно з прокурором за 10 днів до виготовлення; з врахуванням того, що майно визнане речовим доказом у справі, у клопотанні не обґрунтовано необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження; відсутні відомості про вартість майна, що позбавляє слідчого суддю можливості оцінити критерій співмірності вартості майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, розмірові цивільного позову.
Суддя враховує, що клопотання майна як тимчасово вилученого подано пізніше наступного робочого дня після його вилучення.
Таким чином, клопотання для усунення вищезазначених недоліків слід повернути прокурору, та встановити строк в 72 год. для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
клопотання повернути прокурору Ковельської місцевої прокуратури для усунення вищезазначених недоліків та встановити строк в 72 (сімдесят дві) год. для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1