Справа № 748/3074/15-к провадження № 11-кп/795/435/2016 Категорія - ч.4 ст. 296 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000176, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Чернігів, який проживає за адресою будинок АДРЕСА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор Чернігівської місцевої прокуратури, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, просив скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від

18 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки з покладенням на нього, відповідно до статті 76 КК України, обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 306 грн. 90 коп. процесуальні витрати.

В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор вказав, що суд першої інстанції без вмотивовано дійшов висновку про відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та не здійснив всебічну та належну оцінку особи ОСОБА_6 та призначив покарання, яке не відповідає особі винного та тяжкості вчиненого ним діяння через м`якість.

Вироком суду першої інстанції було встановлено що ОСОБА_6 , близько 17 години 08 березня 2015 року, маючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, перебуваючи у громадському місці поблизу озера «Рокита», що розташоване неподалік від господарства №51 по вулиці Радянська в селі Ковпита Чернігівського району Чернігівської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, висловлюючи погрози позбавити життя, здійснив у бік ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 два постріли з вогнепальної зброї гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді поранення м`яких тканин верхньої третини лівої гомілки, котрі виникли від дії снаряду випущеного із вогнепальної зброї і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Свою протиправну діяльність ОСОБА_6 припинив лише після того як ОСОБА_14 та ОСОБА_12 повалили його на землю та відібрали зброю.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, представника потерпілого, який вважав, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченого та його захисника, які вважали вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

За змістом пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зазначається, зокрема докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Проте суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався, оскільки не проаналізував та не надав оцінки показанням потерпілого і свідків, причинам виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим і свідками.

Викладені у вироку, показання потерпілого та свідків не в повній мірі відповідають показанням даними ними в судовому засіданні місцевого суду. Суд першої інстанції не вказав мотиви визнання як доказів одних свідчень і не мотивував відхилення інших свідчень цих же осіб, що свідчить про невідповідність мотивувальної частини вироку вимогам статті 374 КПК України.

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на наведене, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути справу в поновному обсязі та надати оцінку доказам, оскільки дане питання не ставиться в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень статті 409 Кримінального процесуального кодексу України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно статті 412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської міської прокуратури на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року, задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в Чернігівському районному суді Чернігівської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4