Справа № 280/1073/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів Житомирської області обвинувальний акт від 09 серпня 2016 р. у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 за ч.2 ст.187 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Грузії, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт, згідно якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України, вчиненому відносно потерпілого ОСОБА_6 .
У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився. Повідомлення про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання судом було направлено за адресою місця мешкання потерпілого, вказаною в обвинувальному акті: місто Одеса, вулиця Преображенська, 58.
Прокурор, у зв`язку з цим, просив відкласти проведення підготовчого судового засідання та повторно викликати потерпілого, проти чого заперечила сторона захисту.
Крім того, від захисника надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору через суперечність у формулюванні обвинувачення, згідно якому інкримінований злочин вчинено групою осіб, тоді як обвинувачення пред`явлено тільки ОСОБА_4 .
У своєму клопотанні захисник також вказав на не вручення обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувального акту в перекладі на його рідну грузинську мову, а оскільки, він не володіє державною мовою, якою є українська, обвинувачений не має можливості бути поінформованим про зміст пред`явленого йому обвинувачення.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання сторони захисту з підстав того, що незважаючи на характер описаних у формулюванні обвинувачення дій, обвинувальний акт не містить висновку про вчинення злочину іншими особами, окрім ОСОБА_4 . Щодо перекладу обвинувального акту прокурор зазначила, що в матеріалах досудового слідства, містяться докази відмови обвинуваченого від отримання документів у перекладі на грузинську мову.
Почувши доводи сторін кримінального провадження та вирішуючи заявлене захисником клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого захисником клопотання та про повернення обвинувального акта прокурору з наступних підстав.
Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно пунктів 3, 5 частини 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як було зазначено вище, з метою повідомлення потерпілого ОСОБА_7 про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, судом було відправлено судову повістку за адресою, що зазначена в обвинувальному акті: м. Одеса, вулиця Преображенська, 58.

Однак, згідно позначки на поштовому конверті, відправленому за вказаною адресою з повідомленням потерпілому, та повернутому до суду підприємством поштового зв`язку, причиною повернення є неповна адреса.
Таким чином, за відсутності іншої належним чином встановленої адреси потерпілого, суд позбавлений можливості здійснити виклик потерпілого та забезпечити його поінформованість про кримінальне провадження у встановленій процесуальній формі.
Ця обставина, по-перше, позбавляє сенсу здійснювати повторні виклики потерпілого, а по-друге, позбавляє суд можливості продовжувати кримінальний процес на підставі обвинувального акту, що не відповідає вимогам закону.
Крім того, чинне законодавство пред`являє певні вимоги до формулювання обвинувачення, оскільки від його повноти, визначеності та внутрішньої узгодженості напряму залежить можливість реалізації обвинуваченим права на захист та вирішення у подальшому судом питань його доведеності та обґрунтованості.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" зазначено: «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж рішенні вказано, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , прямо зазначено, що суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та майнової шкоди потерпілому спричинені діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Відомості щодо юридичної оцінки дій ОСОБА_8 , його відповідності визначенню суб`єкта злочину, тощо не вказані. Кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, передбачена частиною 2 статті 187 КК України не вказана. Згідно реєстру матеріалів досудового слідства, ОСОБА_8 зазначений у статусі свідка.
Але головне, що відповідальність за суспільно-небезпечні наслідки, описані у формулюванні обвинувачення, як спричинені групою осіб, покладено в цілому на одного з групи осіб, що за твердженням обвинувачення, їх спричинили, без розмежування та визначення меж відповідальності саме обвинуваченого.
Така неповнота та взаємна суперечливість вочевидь порушують право на захист обвинуваченого, оскільки конкретні ознаки об`єктивної сторони складу злочину, що інкримінуються певній конкретній особі, залишились не визначеними.
Вказана обставина позбавляє суд можливості проводити судовий розгляд на підставі вказаного неконкретного обвинувачення, оскільки гіпотетичне винесення вироку (виправдувального чи обвинувального) стає неможливим, що обумовлює необхідність повернення обвинувального акта прокурору.
Крім того, з врахуванням доводів захисту щодо не володіння обвинуваченим державною мовою та відсутності доказів вручення обвинувального акту у перекладі на грузинську мову також позбавляють суд можливості забезпечити право на захист від кримінального обвинувачення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт, що не відповідає вимогам закону підлягає поверненню прокурору за наслідками підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 315, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника задовольнити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115, складений та затверджений 09 серпня 2016 року відносно ОСОБА_4 за частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України повернути прокурору Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1