Справа № 192/1274/16-к
Провадження № 1-кп/192/52/16
В И Р О К
Іменем України
"28" квітня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальні провадження № 0000905 та № 0000774, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2015 року та 11 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шульгівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який до затримання був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час перебуває в Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, не працює, має середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

-19 жовтня 2015 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12 березня 2015 року приблизно о 23 год. 00 хв., керуючись умислом направленим на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, зайшов в приміщення під`їзду АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій умисел таємно викрав велосипед марки «Люкс», вартістю 1750 грн., який належить ОСОБА_5 , який знаходився на площадці на сходах, між першим та другим поверхами будинку, після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1750 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 01 липня 2015 року о 00 год. 30 хв., керуючись умислом направленим на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, шляхом розбиття скла проник до житла ОСОБА_6 , а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де реалізуючи свій злочинний умисел здійснив крадіжку майна ОСОБА_6 , а саме: 3 рулони шпалер вартістю 50 грн. за один рулон на загальну суму 150 грн. та радіоприймач марки «RIO» вартістю 80 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на загальну суму 230 грн.

Далі ОСОБА_3 , 01 липня 2015 року о 02 год. 30 хв., керуючись умислом направленим на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, шляхом розбиття скла проник до житла ОСОБА_7 , а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , де реалізуючи свій злочинний умисел здійснив крадіжку майна ОСОБА_7 , а саме: 2 килима розмірами 2х1,5 м кожен, вартістю 200 грн. за килим, на загальну суму 400 грн., настінний годинник вартістю 100 грн., настінне дзеркало розміром 0,5х1,1 м вартістю 150 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на загальну суму 650 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Пояснив, що 12 березня 2015 року о 23 год. він зайшов у перший під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де між сходами побачив жіночий велосипед червоного кольору, який викрав та продав за 150 грн.

01 липня 2015 року о 00 год.30 хв. він камінням розбив скло в квартирі АДРЕСА_3 , куди проник і викрав три рулони шпалер та радіоприймач, а потім він розбив скло в квартирі АДРЕСА_7 в цьому ж будинку і проникши туди він викрав 2 килими, годинник та дзеркало. Все викрадене він продав.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви згідно яких просили справу розглядати у їх відсутність (а.с. 47, 48 Т.1, а.с. 34 Т.2). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих, які не з`явились, суд ухвалив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочинів і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочинів, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочинів та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_3 по епізоду викрадення майна ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії ОСОБА_3 по епізоду викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, дітей немає, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленням волі на строк в межах санкцій даних статей.

Призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки обвинувачений засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, тому суд враховуючи, що злочини за яким обвинувачений визнається винним за даним вироком вчиненні до ухвалення вироку від 19 жовтня 2015 року, вважає, що вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого слід виконувати самостійно.

Суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, як наполягав обвинувачений, враховуючи особу обвинувачення та тяжкість вчинених ним злочинів.
Оскільки обвинуваченого 18 березня 2016 року було затримано за вчинення злочинів і на підставі ухвали слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року (а.с. 36-38 Т.2), до нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, тому у відповідність до положень ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, слід зарахувати в строк остаточного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, а строк покарання рахувати з дня фактичного затримання.

Що стосується запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року у виді тримання під вартою (а.с. 36-38 Т.2), то дію даного запобіжного заходу слід продовжити до набрання вироком законної сили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 березня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 18 березня 2016 року по 28 квітня 2016 року включно за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України.

Дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , обраного ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1