Справа № 367/4020/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1098/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю
прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
представника Бучанської ВК №85 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бучанською ВК №85 справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника БВК № 85 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 14.02.2014 року.
До суду надійшло клопотання начальника БВК № 85 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року в задоволенні клопотання начальника БВК № 85 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений неодноразово раніше притягався до кримінальної відповідальності та до нього вже раніше судом застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе висновків, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини у період умовно-дострокового звільнення.
Не погоджуючись з даною ухвалою засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду від 23 червня 2016 року щодо нього скасувати та застосувати щодо нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом безпідставно було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки порушень режиму та стягнень за час перебування в колонії не було, працює в дві зміни, вивчився на електромонтажника, системно приймає участь в заходах, які проводяться адміністрацією колонії, має заохочення. У вчиненому злочині щиро розкаявся, а тому вважає, що довів своє виправлення.
Заслухавши суддю доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника БВК №85, який також підтримав вимоги апеляційної скарги засудженого, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.09.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 14.02.2014 року. Також, ОСОБА_7 засуджено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання слід рахувати з 14.02.2014 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.02.2014 року по 27.05.2015 року. Згідно із довідкою Начальника відділу КВСР станом на 23.06.2016 року невідбута частина покарання складає 11 місяців 08 днів.
Разом з тим, як вбачається з характеристики від 10.06.2016 року, затвердженої начальником БВК № 85 ОСОБА_7 , за період відбування покарання в установі характеризується наступним чином: має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, встановлений режим відбування покарання порушував, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, на даний час стягнення зняте у встановленому законом порядку, відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 08.06.2016 року, у відношенні до представників адміністрації установи тактовний, ввічливий.
З матеріалів особової справи засудженого було встановлено, що на момент розгляду судом першої інстанції клопотання, залишок невідбутого ОСОБА_7 покарання складав 11 місяців 08 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк, а саме, 3/4 частини призначеного судом покарання.
При вирішенні питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 суд належним чином врахував дані про особу засудженого, який неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся від відбування покарання умовно - достроково, проте на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочинну діяльність у період умовно дострокового звільнення і на даний час відбуває покарання за вчинені злочини. Крім того, судом вірно враховано те, що на момент прийняття рішення комісією БВК №85 про можливість умовно дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання як такого, що довів своє виправлення, засуджений мав не зняте стягнення у вигляді суворої догани.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 станом на час прийняття рішення судом першої інстанції не довів своє виправлення. За таких обставин ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Судді:
_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4