Справа № 296/821/16-к
Вирок
Іменем України
04 березня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000229 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка Житомирської області, гр-на України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну н/л дитину, працюючого водієм ПП « ОСОБА_7 », прож. за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року приблизно об 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 , керував технічно справним автобусом марки «I-VAN А07А1-631», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення за маршрутом №108 сполученням "Зарічани -Житомир".

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Велика Бердичівська в м. Житомирі в напрямку вул. Шевченка, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу перехрестя з вул. Чорновола та позначений відповідними дорожніми знаками і дорожньою розміткою, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 1.7. та 2.3.б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, будучи особливо неуважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як дитина, не простежив за зміною дорожньої обстановки, в порушення вимог пунктів 12.3., 18.1. вказаних вище Правил, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішоходів, які вийшли на проїзну частину в межах пішохідного переходу, та яких він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, не надав дорогу пішоходам, натомість продовжив рух, в результаті чого передньою правою частиною керованого ним автобуса здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та малолітню ОСОБА_9 , які переходили проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа на ліво відносно напрямку руху автобуса.

В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 6 синців лівої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, синця та крововиливу в м`які тканини лівого стегна в нижній частині по передньо-зовнішній поверхні, масивного синця лівого плечового суглобу з переходом на надпліччя та ліву поверхню шиї з переломом хребта між 3 та 4 шийними хребцями з повним розривом спинного мозку, множинних саден обличчя зліва з переходом на волосисту частину голови з травматичною епіляцією, крововиливів в м`які тканини голови в лівій та правій скроневих ділянках, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в лівій скроневій долі, перелому 1,2 ребер справа та 1,2 ребер зліва непрямого характеру, розриву лівого ключично-грудинного з`єднання із зміщенням, пошкодження плеври та лівобічного гемотораксом, крововиливів в м`які тканини навколо ушкоджень, в заднє середостіння, в прикорневі ділянки правої легені, в навколо ниркову клітковину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю потерпілої.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.7., 2.3.б), 12.3. та 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та з її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав показання, які свідчать про його часткове визнання винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений в судовому засіданні показав, що 22 жовтня 2015 року приблизно об 11 год. 40 хв. він керував автобусом р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення за маршрутом №108 сполученням "Зарічани -Житомир".

Рухаючись по вул. В.Бердичівській в м. Житомирі в напрямку вул. Шевченка, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу перехрестя з вул. Чорновола по правій крайній смузі руху він побачив, що попереду нього їде інший автомобіль, який рухався із дуже малою швидкістю. Він прийняв рішення провести випередження вказаного автомобіля з лівого боку, та виїхав на пішохідний перехід, дивлячись у ліве дзеркало заднього огляду та не звертаючи уваги на обстановку на самому пішохідному переході. Коли його автобус перебував на зазначеному переході, він здійснив наїзд на двох пішоходів, які перетинали дорогу по пішохідному переході справа на ліво по відношенню до напрямку його руху. Зіткнення сталось приблизно на середині пішохідного переходу у полоси його руху.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні, повністю підтвердивши фабулу обвинувачення, крім того показала, що перед зіткненням на пішохідному переході не було інших транспортних засобів крім автобуса, яким керував обвинувачений;

- протоколом огляду місця ДТП від 22.10.2015 року, з якого вбачається, що було зафіксовано факт наїзду на пішоходів, розташування транспортного засобу після ДТП та механічні пошкодження на автобусі «I-VAN А07А1-631», р.н. НОМЕР_1 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 , яка повністю підтвердила своїми показами на місці події пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення;

- висновком судово-технічної експертизи транспортного засобу, згідно якого автобус «I-VAN А07А1-631», р.н. НОМЕР_1 перед наїздом на пішоходів був у технічно справному стані;

- висновками судово-автотехнічних експертиз від 17.12.2015 року та від 04.01.2016 року, з яких вбачається, що з технічної точки зору порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.7., 2.3.б), 12.3. та 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та з її наслідками;

- висновком судово-медичної експертизи від 11.01.2016 року, яким було зафіксовано тілесні ушкодження малолітньої ОСОБА_9 та підтверджено, що смерть потерпілої настала внаслідок ДТП, що сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 2 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України, є тяжким.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : часткове визнання вини, розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує думку самого потерпілого, який просив суд не позбавляти обвинуваченого волі, яке слід відбувати реально.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами та з випробування у частині основного покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на три роки. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1904 грн. 58 коп. за проведення судових експертиз.

Арешт на автобус марки «I-VAN А07А1-631», р.н. НОМЕР_1 скасувати, передавши його власнику за належністю.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироком законної чили залишити попередню - домашній арешт.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1