23.09.2016 Справа № 367/5166/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001714 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, раніш не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
17.05.2016 приблизно о 14 годині 30 хвилин, точний час не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись під залізнично-дорожнім мостом по вул. Курортна в смт. Ворзель Київської області, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, в невстановленої особи за 900 гривень незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом 15,6 мл., що містився в презервативі. Достовірно розуміючи, що придбане ним є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - опієм ацетильованим, ОСОБА_5 перелив з вказаного презервативу наркотичний засіб у два медичних шприца, один шприц об`ємом 22 мл. частково заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 6 мл. помістивши при цьому в свою сумку «Adidas», а інший об`ємом 5 мл. частково заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 3,6 мл. до лівої внутрішньої кишені жилетки, в яку був одягнений, залишки рідини коричневого кольору об`ємом 6 мл., яка містилась в пошкодженому презервативі помістив у ємкість з полімерного матеріалу з кришкою-закруткою та поклав до лівої внутрішньої кишені жилетки, в яку був одягнений, після чого направився до свого місця мешкання, таким чином почав незаконно зберігати наркотичний засіб при собі. Однак, рухаючись по вул. Курортна в смт. Ворзель Київської області, неподалік будинку №45 зазначеної вулиці ОСОБА_5 був зупинений працівниками Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області, де на їх запитання щодо наявності заборонених у обігу предметів та речовин останній повідомив, що має при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який він придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту. В подальшому, 17.05.2016 в ході огляду місця події в період часу з 16:50 до 17:30 неподалік будинку, що за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Курортна, 45 ОСОБА_5 добровільно видав з лівої внутрішньої кишені жилетки працівникам Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ємкість з полімерного матеріалу із презервативом та залишками рідини коричневого кольору об`ємом 6 мл, медичний шприц ємкістю 5мл із рідиною коричневого кольору об`ємом 3,6 мл. З сумки «Adidas» останній добровільно видав медичний шприц об`ємом 22 мл із вмістом рідини коричневого кольору об`ємом 6 мл.. Вказана рідина, які знаходилась у двох медичних шприцах та ємкості із полімерного матеріалу, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,4452г; 0,4133г та 0,3625г., тобто загальна маса наркотичного засобу (опію ацетильованого) в перерахунку на суху речовину становить 1, 221 г., яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

24.06.2016 р. між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду на розгляд разом із обвинувальним актом.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням ОСОБА_5 іспитового строку терміном 3 (три) роки із покладанням на нього обов,язків передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченими.

Захисник ОСОБА_4 у засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2016р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 24 червня 2016р. року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 24.06.2016р. та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Крім того, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи №19/7-02/515 від 16.06.2016р. у сумі 661 гривня.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 24 червня 2016 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001714 між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з,являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи у сумі 661 (шістсот шістдесят одна) гривня.

Речові докази Спец пакет № 2469114 із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,4452г; 0,4133г та 0,3625г., який переданий у камеру зберігання речових доказів Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_1