Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 17 березня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постановлене щодо ОСОБА_5 судове рішення, кримінальне провадження направити на новий розгляд в суд першої інстанції. Вважає, що вирок суду є незаконним і необґрунтованим та підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Однак касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до пункту четвертого якої касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Крім того згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, що мають узгоджуватись зі ст. 436 КПК України.
Зазначаючи про порушення судами певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду касаційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких скаржник оскаржує судові рішення.

Однак, скаржником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Обґрунтування доводів скаржника із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень не відповідають висловленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Отже, касаційна скарга не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судового рішення із зазначенням у чому саме вони полягають та у ній не висловлено вимоги скаржника, які узгоджувалися б зі ст. 436 КПК України.

Доводи касаційної скарги щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що за результатами розгляду апеляції на вирок у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 апеляційним судом постановлено відповідне судове рішення, однак жодних доводів для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції скаржник у касаційній скарзі не наводить.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Отже касаційна скарга має містити дані про день набрання оскаржуваним вироком законної сили, тобто дані про дату ухвалення судового рішення апеляційним судом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, які мають бути завірені належним чином, як це передбачено п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.
Оскільки касаційна скарга захисника ОСОБА_4 неналежно обґрунтована, прохання скаржника висловлено не конкретно, до касаційної скарги не долучено належно завірених копій оскаржуваних судових рішень, а тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржнику, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8