Справа № 136/859/16-к
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
31 травня 2016 року м. Липовець
Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у неприйнятті процесуального рішення щодо повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № 0000335, № 0000023 та зобов`язання прийняти рішення, -

ВСТАНОВИВ:
30.05.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у неприйнятті процесуального рішення щодо повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № 0000335, № 0000023.
На обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначила, що 24.05.2016 року вона подала прокурору заяву з проханням повідомити ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125 КК України.

За результатами розгляду вказаної заяви прокурор повідомив ОСОБА_2 , що станом на 25.05.2016 року у кримінальному провадженні № 0000335, а також № 0000023, не встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_4 .
Вказане стало причиною звернення ОСОБА_2 до слідчого суді зі скаргою з вимогою визнати неправомірною бездіяльність прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у неприйнятті процесуального рішення щодо повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні № 0000335, № 0000023, а також зобов`язання прийняти процесуальне рішення про повідомлення особи про підозру.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що у відкритті провадження належить відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги тим, що не вручення повідомлення про підозру є бездіяльністю, яка, на її думку, відноситься до інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, що підлягає оскарженню на досудовому провадженні в порядку, передбаченому статтею 303 ч.1 п.1 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Одною із загальних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої, прокурор, керівник органу розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою на нездійснення слідчим чи прокурором процесуальних дій, у розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, слід виходити із наявності зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого він зобов`язаний їх вчинити, порушення якого законодавець пов`язує з можливістю певної особи звернутися до слідчого судді зі скаргою.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до частини 1 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до статті 276 ч.1 п.3 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Повідомлення особи про підозру є важливим процесуальним рішенням, яке приймає прокурор або слідчий за погодженням з прокурором до закінчення розслідування у кримінальному провадженні. В цьому процесуальному рішенні на основі доказів, зібраних у ході проведення досудового розслідування, конкретна особа набуває статусу підозрюваного.

Статтею 277 КПК України встановлено перелік відомостей, які повинно містити письмове повідомлення про підозру.

Відповідно частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в таких випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Достатність доказів, що дають підстави для вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, визначається слідчим та (або) прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, за своїм внутрішнім переконанням шляхом оцінки сукупності зібраних доказів.

Норми КПК України, в тому числі статтей 276 - 278 КПК України, не містять визначення конкретних строків щодо здійснення прокурором або слідчим за погодженням із прокурором повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження. Зазначені особи органу досудового розслідування можуть це зробити в будь-який момент протягом строку досудового розслідування за наявності до того підстав, передбачених законом, а саме у випадках, зазначених п. 1-3 ч.1 ст. 276 КПК України.

Вирішення питання про достатність доказів для повідомлення особі про підозру належить до виключної компетенції слідчого та прокурора. Тому, бездіяльність прокурора або слідчого щодо нездійснення процесуальної дії вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, як на те посилається ОСОБА_2 , не є предметом оскарження в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Оскарження недотримання слідчим чи прокурором розумних строків під час досудового розслідування, як про те зазначає ОСОБА_2 у скарзі, може відбувались лише в порядку, передбаченому статтею 308 КПК України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 304 ч.4, 5 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки скарга ОСОБА_2 не містить вимог, які є предметом оскарження та узгоджуються із положеннями частини 1 статті 303 КПК України, слідчий суддя, відповідно до вимог частини 4 статті 304 КПК України, приймає рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19 Конституції України, ст. 24, 94, 110, 276, 303, 304 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , яка полягає у неприйнятті процесуального рішення щодо повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні №0000335, №0000023 та зобов`язання прийняти рішення.
Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1