У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2016 р. м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 від 16.05.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р.,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 від 10.06.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. Під час розгляду скарги в судовому засіданні було встановлено, що датою винесення оскаржуваної постанови є 16.05.2015 р.

Скаргу мотивує тим, що 04.12.2015 р. вона отримала рекомендований лист, в якому була постанова слідчого СВ Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні її ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. за ч. 1 ст. 366 КК України, що було відкрите за її повідомленням про злочин.
Вважає вказану постанову слідчого незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Слідча нічим не обґрунтувала відмову у визнані її потерпілою у своїй постанові, крім одного речення: потерпілим в кримінальному провадженні за ст. 366 КК України може бути особа, якій підробленими документами зазначено шкоду. Але при цьому їй невідомо про завдану їй шкоду, тому що вона не провела жодних слідчих дій для встановлення чи дійсно завдано їй шкоду підробленими документами та підробленими випусками газети із важливими рішеннями ради та виконкому та в якому обсязі.
Зазначає, що слідча неправомірно та безпідставно спростовує факт завдання їй будь-якої шкоди від незаперечного та доказаного факту підроблення рішення сесії № 7 від 25.01.2013 р., рішення виконкому № 133 від 19.12.2013 р., рішення виконкому № 43 від 21.02.2014 р. та інших підроблених посадовими особами Чопської міської ради рішень. Насправді, на підставі оприлюдненого на офіційному сайті підробленого рішення виконкому № 133 їй було відмовлено від видачі довідки про склад сім`ї, відсутність якої стала підставою для зняття її сім`ї з квартирного обліку на поліпшення житлових умов. Довідку про склад сім`ї їй так і не видано станом на даний час. Через підроблене рішення сесії № 7, у якому неправомірно зазначалося питання створення Центру надання адміністративних послуг, а таке питання на розгляд сесії не виносилося та не приймалося, факт створення Центру надання адміністративних послуг є нелегітимним, та видані Центром документи в будь-який час можуть бути оскаржені в суді, як видані у незаконний спосіб, що впливає на порушення законних прав всієї громади міста Чоп і її, як члена територіальної громади.
Крім того, слідча прийшла до висновку, що вона не може бути потерпілою від того, що протягом декількох років не змогла отримати жодного примірника, жодного випуску муніципальної газети «Чопський вісник», який випускається за її податки у тому числі, а користуються ним строго визначене Чопським міським головою обмежене коло осіб. Відтак, вона повністю була позбавлена права знайомитися з важливими для неї, як члена територіальної громади міста Чоп, регуляторними актами, проектами таких актів, вносити до них зауваження та пропозиції, використовувати свої права на участь у місцевому самоврядуванні, висловлювати свою думку та аналізувати роботу місцевої влади, як редактор та журналіст друкованого видання «СНК». Нею, як фізичною особою та як членом громадської організації «СНК-Чоп», було подано біля 20 інформаційних запитів до голови Чопської міської ради з вимогою надати хоча б копії газет «Чопській вісник», однак на всі запити про можливість побачити всі екземпляри газети їй було відмовлено, чим суттєво порушено її права на інформацію, на звернення до органів влади, на право подавати зауваження і пропозиції до проектів рішень та інші.
Слідча винесла передчасно постанову про відмову у визнанні потерпілою, ще до того, як були отримані висновки технічної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВС в м. Київ, про що слідча вказує у тексті постанови. Жодного мотиву та причин невизнання її потерпілою по справі підробки рішень сесій, виконкомів та муніципальної газети «Чопській вісник» слідча ОСОБА_3 у постанові не навела.
Стверджує, що постанова про відмову у визнанні її потерпілою, після того, як її вже було раніше визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. є незаконною, а тому просить таку скасувати.
Під час судового розгляду скаржник ОСОБА_4 підтримала скаргу з викладених у ній обставин, просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги. Додатково пояснила, що датою винесення оскаржуваної постанови є 16.05.2015 р. замість помилково зазначеної нею дати 10.06.2015р., яку було надіслано скаржнику.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В судовому засіданні встановлено, що 15.05.2015 р. до СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 від 12.05.2015 р. про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. за ст. 366 ч. 1 КК України.
16.05.2015 р. слідчий СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 винесла постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.
Згідно частин 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на положення КПК України слід дійти висновку про те, що органом досудового розслідування повинно бути вирішено питання щодо участі заявника у кримінальному провадженні після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки на це вказує ч. 5 ст.55 КПК України.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_4 від 12.05.2015 р. про визнання її потерпілою, нею було повідомлено, що по її заяві було відкрито кримінальне провадження за № 0000672 від 28.05.2014 р. за ч. 1 ст. 366 КК України стосовно підробки рішень сесій, виконкомів посадовими особами Чопської міської ради, а також підробкою та випуском фальшивих тиражів муніципальної газети «Чопський вісник», у яких друкувалися важливі регуляторні акти, що суттєво впливають на життя та взаємовідносини її, як члена територіальної громади м. Чоп та суб`єктів владних повноважень, через підміну рішення виконкому від 19.12.2013 р. № 133, їй не було видано довідку про склад сім`ї, через друк фальшивих тиражів газети «Чопській вісник» та приховування їх від громади, її було позбавлено права на інформацію стосовно бюджету міста, стосовно всіх прийнятих міською радою регуляторних актів та іншої суспільно-важливої інформації, всупереч КПК України її не визнано потерпілою у вказаному провадженні та невчасно внесені відомості про злочин у ЄРДР.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Всупереч вимог ст. 9 КПК України слідчий ОСОБА_3 всебічно, повно і неупереджено не дослідила обставин кримінального провадження та не перевірила факти, викладені у заяві ОСОБА_4 .
З оскаржуваної постанови вбачається, що вона за своїм змістом є суперечливою і недостатньо обґрунтованою. Так, з вступної частини оскаржуваної постанови вбачається, що постанову про відмову у визнанні потерпілим винесено за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000672 від 28.05.2014 р. за ст. 366 ч. 1 КК України, а у резолютивній частині постанови зазначено про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000028 від 30.01.2015 р. При цьому в ході розгляду скарги встановлено, що скаржнику було надіслано та отримано оскаржувану постанову датовану 10.06.2015 р., на що слідчий повідомила про помилковість зазначення вказаної дати.
Також слідчий суддя не бере до уваги викладені в оскаржуваній постанові обґрунтування слідчого мотивів у частині того, що потерпілим за ст. 366 КК України може бути особа, якій підробленими документами завдано шкоду, так як факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду, а на момент визнання особи потерпілим слід виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
Диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України визначає, що суспільно-небезпечним діянням є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Склад злочину, описаний у диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України, є формальним, і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї з зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ.
З огляду на зазначене слідчий передчасно прийшла до висновку про відсутність підстав для визнання особи потерпілим, не з`ясувала обставини за яких заявник звернувся до слідчого та не мотивувала своє рішення у відповідності до ст. 110 КПК України.
За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є підставною і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 від 16.05.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 від 16.05.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000672 від 28.05.2014 р. скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1