В И Р О К
Іменем України

18.05.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса виділені матеріали по кримінальному провадженню №0001525 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави Полтавської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, раніше неодноразово судимого, останній раз 28.01.2011 року Ленінським районним судом м.Полтави за ст.186 ч.2, 186 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 11.04.2014 року звільнився із Кременчуцької виправної колонії Полтавської області №69 за ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчуг Полтавської області від 03.04.2014 року за ст.81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 2 місяці 13 днів,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 28.03.2015 року о 22 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м.Одеса, провул.Перший Травневий, з корисливих мотивів, умисно, з метою грабежу, застосували до ОСОБА_5 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у почерговому нанесенні останньому по одному удару руками в область голови, в результаті чого потерпілий впав на землю. Продовжуючи свій умисел, ОСОБА_7 з метою придушення опору потерпілого тримав ОСОБА_5 за руки, а ОСОБА_6 у цей час, розірвавши одягнену на потерпілому куртку, викрав у нього гаманець чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти у розмірі 700 грн та мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору вартістю 1300 грн з двома сім-картками мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_1 та «Лайф» № НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

(24.09.2015 року вироком Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 засуджено за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі).
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно 28.03.2015 року у вечірній період часу після 22 години, за пропозицією ОСОБА_7 , вони разом здійснили напад на раніше невідомого їм чоловіка, як потім виявилось ОСОБА_5 , завдали йому тілесні ушкодження, шляхом нанесення ударів кулаком, та забрали в нього гаманець і телефон. В послідуючому їх із ОСОБА_7 було затримано працівниками міліції.

В той же час обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про скоєний ним злочин, та пояснив, що протиправне діяння було наслідком його важкого матеріального становища, адже заробітну плату йому не виплачували, а потрібні були кошти на лікування матері, яка хворіла, а в послідуючому померла.

Крім того, обвинувачений зазначив, що за сімейними обставинами, коли матір хворіла, він змушений був поїхати до м.Полтави, тому не зміг поставити до відома суд про його від`їзд.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, його вина об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами допитаних свідків, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 28.03.2015 року близько 23 години, повертаючись додому, на нього здійснили напад двоє раніше невідомих йому чоловіків, які нанесли йому тілесні ушкодження, порвали куртку та забрали належне йому майно, а саме мобільний телефон та гаманець. В послідуючому вищевказаних чоловіків було затримано, він їх впізнав, та було встановлено, що ними виявились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
-свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в березні місяці 2015 року, перебуваючи на патрулюванні разом зі своїм напарником, на вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, вони помітили двох раніше невідомих чоловіків, як потім виявилось ними були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що перебігали вулицю, а за ними їхав поліцейський автомобіль. Після чого вони з напарником стали їх наздоганяти. Крім того, вказав, що того вечору чув, що по радіоефірі була інформація про скоєний грабіж. В послідуючому потерпілий впізнав грабіжників. Також свідок зазначив, що на місці події було виявлено портмоне потерпілого та телефон;

-свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що з ОСОБА_6 не знайомий, бачив його лише при затриманні. Та точніше повідомив, що в ході несення служби, вони з напарником побачили як двоє раніше невідомих йому чоловіків втікають від патрульного автомобілю. У зв`язку із чим вони стали наздоганяти вищевказаних чоловіків. В подальшому вищевказаних чоловіків було затримано та встановлено, що ними були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після чого затримані особи та потерпілий, на якому було видно тілесні ушкодження, були доставлені до відділку поліції;

-протоколом огляду місця події від 29.03.2015 року, відповідно до якого проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , де на території дитячої площадки було виявлено гаманець;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.03.2015 року, відповідно до якого прийнято заяву від ОСОБА_10 про скоєний відносно нього злочин;

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 29.03.2015 року, відповідно до якого слідчий СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області затримав ОСОБА_6 (час фактичного затримання 23 година 20 хвилин 28.03.2015 року);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_6 розповів та показав обставини скоєного ним з ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

-висновком експерта №669 від 31.03.2015/20.04.2015 рр, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: крововилив, садна обличчя, крововилив області правого ліктьового суглобу. Пошкодження не були небезпечними для життя, як в момент спричинення, так і в наступному періоді. Вказані пошкодження, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, та які по цьому критерію, згідно п.п.2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

-протоколами огляду предмету від 31.03.2015 року, від 01.04.2015 року відповідно до яких проведено огляд мобільного телефону марки «Нокіа»; демісезонної куртки сірого кольору з елементами фізичного пошкодження; гаманця чорного кольору з пошкодженнями;

-зберігаючими розписками, згідно яких ОСОБА_5 отримав належні йому мобільний телефон марки «Нокіа», куртку та гаманець.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

Однак, в той же час при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується і та обставина, що обвинувачений перебував у розшуку, будучи раніше неодноразово судимою особою за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини, звільнившись умовно-достроково 11.04.2014 року з місць позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і по сплину короткого проміжку часу знову скоїв кримінальне правопорушення.

Також, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінального провадження, відшкодування збитку, відсутність цивільного позову щодо наявності матеріального чи морального збитку, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі з призначенням покарання в межах санкції статті.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період з 28.03.2015 року по 27.07.2015 року, та з 24.12.2015 року по 18.05.2016 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 24.12.2015 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 залишити незмінною - тримання під вартою.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження - мобільний телефон марки «Нокіа», куртку, гаманець, - вважати повернутими за належністю потерпілому .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1