Справа № 203/2542/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська
у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: заявника ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро справу за клопотанням заступника начальника СВ Кіровського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-
в с т а н о в и в:
31 травня 2016 року заступник начальника СВ Кіровського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що 02.02.2016 приблизно о 15:00 год. невстановлені особи самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинили дії направленні на заволодіння нерухомим майном державної форми власності ПАТ «Українська залізниця» (), а саме: нежитловим приміщенням №15 на першому поверсі загальною площею 27,4 квадратних метри, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, буд. 16, яке перебуває на балансі структурного підрозділу «Господарська служба» РФ «Придніпровська залізниця» публічного ПАТ «Українська залізниця» (), згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 13.10.2015.
Під час розгляду зазначеного клопотання було встановлено, що згідно акту від 02.02.2016, складеного комісією структурного підрозділу «Господарська служба» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проведено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та проведена спроба потрапити до приміщення №15, однак ключі до приміщення, що зберігались в структурному підрозділі «Господарської служби» до замка не підходять, замки змінено, в приміщені невідомими особами проводяться ремонтні роботи, до приміщення потрапити неможливо.
В ході проведення досудового розслідування 25.04.2016 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було проведено огляд нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було встановлено факт самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення невстановленими особами дій, направлених на заволодіння вищезазначеним нежитловим приміщенням, фактичне здійснення реконструкції цього приміщення та знищення його первинного стану, який зазначений в плані технічного паспорту по інвентаризаційній справі № 330 від 09.12.2013.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 показав, що 18.04.2016 згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 12.05.2016 між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , останній став власником квартири АДРЕСА_3 загальною площею 106,5 квадратних метрів. ОСОБА_9 у приватного нотаріуса ОСОБА_10 передав ОСОБА_8 документи, а саме: технічний паспорт по інвентаризаційні справі 01695-16. З того моменту технічний паспорт знаходився у нього. В квітні 2016 року він став здійснювати в зазначеній квартирі ремонт у вигляді збою штукатурки, заготівля стяжки та інше. Роботу здійснювали робочі, яких наняв його сусід ОСОБА_11 . Гроші на ремонт ОСОБА_8 періодично надавав ОСОБА_11 . Реконструкцію будівлі ОСОБА_8 не здійснював, тобто не здійснював переміщення або руйнування стін в зазначеній квартирі. Вона знаходиться в тому ж стані в якій він її придбав.
Крім того, ОСОБА_8 , як власником, було надано план квартири, який зазначений в технічному паспорті по інвентаризаційній справі 01695-16 від 24.11.2013 на квартиру АДРЕСА_3 із загальною площею 106,5 квадратних метра, виготовлений ФОП « ОСОБА_12 », який повністю співпадає з планом приміщення, який мається в технічному паспорті по інвентаризаційній справі №330 від 09.12.2013 на нежитлове приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 , виданого ТОВ «Содель», яке перебуває на балансі в структурному підрозділі «Господарська служба» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».
Зазначені розбіжності в технічних паспортах свідчать про здійснення фактичної реконструкції невстановленими особами загальної площі з метою незаконного заволодіння нежитлового приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 яка об`єдналася з загальною площею квартири АДРЕСА_3 , та було знищено первинний стан нежитлового приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 , який зазначений в плані технічного паспорту по інвентаризаційній справі №330 від 09.12.2013.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №57568474 від 18.04.2016, квартира АДРЕСА_3 загальною площею 106 квадратних метра, житловою площею 59 квадратних метра, згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя серія та номер: 231, виданий 12.04.2016, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29293860 від 18.04.2016 зареєстровано за ОСОБА_8 .
Слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку літ. А-4, яка складається з: 1- коридору, 2 - житлова, 3 кухня, 4 кладова, 5- санвузол, 6 житлова, 7- житлова, загальною площею 106,5 квадратних метра, житловою площею 59 квадратних метра.
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ст. 356 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000011 від 12 березня 2016 року.
Слідчий в судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, посилаючись на те, що арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження №0000011, який забезпечить запобігання незаконного привласнення нежитлового приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 у, а також збереження речових доказів.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання приймає до уваги заяву ОСОБА_8 , в якій він зазначає, що подане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що розбіжності в технічних паспортах виникли через те, що технічний паспорт по інвентаризаційній справі №330 від 09.12.2013 на нежитлове приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 , виданого ТОВ «Содель», було виготовлено взагалі без огляду зазначеного приміщення.
Крім того, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву свого клієнта ОСОБА_8 підтримала, а також зазначила, що арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, в той час як її клієнт в рамках зазначеного кримінального провадження є свідком. Однак, слідчий суддя ставиться критично до цих тверджень, оскільки чинною нормою ст. 170 КПК України, в якій наведено підстави для накладення арешту майна, передбачено невичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт, зокрема, підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Нормою ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання незаконного привласнення нежитлового приміщення №15 будинку АДРЕСА_1 у, збереження речових доказів, запобігання спробам знищити або пошкодити останні, вважаю, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку літ. А-4, яка складається з: 1- коридору, 2 - житлова, 3 кухня, 4 кладова, 5- санвузол, 6 житлова, 7- житлова, загальною площею 106,5 квадратних метра, житловою площею 59 квадратних метра, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Керуючись ст. 167-172, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання заступника начальника СВ Кіровського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000011, - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку літ. А-4, яка складається з: 1- коридору, 2 - житлова, 3 кухня, 4 кладова, 5- санвузол, 6 житлова, 7- житлова, загальною площею 106,5 квадратних метра, житловою площею 59 квадратних метра, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1