Справа № 592/2345/16-к
Провадження № 1-кс/592/906/16
УХВАЛА

про задоволення скарги на бездіяльність слідчого

10 березня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , з участю представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.03.2016 року представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, в якій він зазначив про те, що 28.04.2014 року на підставі заяви ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис № 0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. У справі відомі особи, які вчинили вказане кримінальне правопорушення, проте, слідчим ОСОБА_5 не вживаються заходи щодо встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та направлення справи до суду з обвинувальним актом. Представником потерпілої слідчому ОСОБА_5 подано декілька клопотань про проведення слідчих дій, а саме: - клопотання № 1 від 18.12.2014 року про допит свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; - клопотання № 2 від 18.12.2014 року про одночасний допит потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - клопотання № 3 від 18.12.2014 року про проведення почеркознавчої експертизи; - клопотання № 4 від 18.12.2014 року про перекваліфікацію вчиненого правопорушення; - клопотання № 5 від 15.04.2015 року про проведення слідчих дій щодо встановлення фактичного місцезнаходження викрадених речей, допиту осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, оголошення їм підозри та передачі справи до суду. Клопотання № 1 від 18.12.2014 року слідчим задоволено, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитані. На задоволенні клопотання № 2 від 18.12.2014 року представник потерпілої не наполягав, так як після ознайомлення з кримінальним провадження з`ясувалося, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 взагалі не допитувались, а надавали лише пояснення. Клопотання № 3 від 18.12.2014 року відхилено з тих підстав, що у кримінальному провадженні нікому не оголошено підозри, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 стверджують, що потерпіла сама впустила їх в квартиру. Клопотання № 4 від 18.12.2014 року задоволено, слідчий зазначив, що питання про призначення почеркознавчої експертизи вирішується. Проте, на дату подання цієї скарги відповідну експертизу призначено не було. На клопотання № 5 від 15.04.2015 року відповіді слідчий не надав взагалі. У зв`язку з тим, що слідчим не виконувались вимоги КПК України та ігнорувались клопотання представника потерпілої, 21.12.2015 року начальнику слідчого відділу подано скаргу про усунення порушень законодавства та відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування. Про результати скарги представника потерпілою повідомлено не було. 18.01.2016 року Прокурору Сумської області направлено скаргу щодо недотримання слідчим розумних строків, яку було передано на розгляд до Сумської місцевої прокуратури. У відповіді Сумської міської прокуратури зазначено, що слідчому надано вказівки про допит ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , хід слідства взято на контроль. Проте, по цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не допитані. Крім того, слідчим не призначено почеркознавчу експертизу, не вжито заходів до розшуку викраденого майна, зокрема, не проведено обшуки за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не направлено відповідні запити для розшуку викраденого ноутбука за його ІР-адресою тощо. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України) . Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків. Поняття розумності строків визначено ст. 28 КПК України. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України) . Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ст. 114 КПК України) . Він вважає, що бездіяльність слідчого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003183 в частині непроведення слідчих (розшукових) дій для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щодо допиту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проведення почеркознавчої експертизи фрагменту тексту, звернення до слідчого судді з клопотаннями про проведення обшуку, вжиття інших слідчих розшукових дій, є незаконною, у зв`язку з чим він вважає, що строки проведення слідчих (розшукових) дій та інших заходів у кримінальному провадженні № 0003183 підлягають встановленню судом. Він вважає, що зазначені вище слідчі (розшукові) можуть бути проведено слідчим протягом одного місяця з дати набрання законної сили ухвалою слідчого судді. Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 28, 113, 114, 303 КПК України, він просив: 1. Визнати незаконною бездіяльність слідчого слідчого відділу Сумського міського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003183 в частині не проведення допиту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не призначення почеркознавчої експертизи рукописного тексту на аркуші паперу, що наданий потерпілою ОСОБА_4 , непроведення інших слідчих розшукових дій за клопотаннями представника потерпілої ОСОБА_3 . 2. Зобов`язати слідчого слідчого відділу Сумського міського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 протягом одного місяця з дати набрання законної сили ухвалою слідчого судді: - допитати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - призначити у справі почеркознавчу експертизу фрагменту тексту наданого потерпілою ОСОБА_4 ; - за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - вжити інших заходів направлених на встановлення місцезнаходження викраденого у потерпілої ОСОБА_4 майна (вхідний № 9021 від 09.03.2016 року) (а. с. 2, 3) .

У відкритому судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити.

У судове засідання слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не з`явилася, що не є перешкодою для розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Розглянувши скаргу представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, дослідивши документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства, кримінального України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями) , яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями) , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи встановлені обставини справи, приведені нормативно-правові акти, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Отже, - оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ст. 40 КПК України) ; - оскільки слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України) , відтак суд дійшов до висновку про те, що скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України слід задовольнити частково.

Суд вважає скаргу обґрунтованою в частині зобов`язання слідчого слідчого відділу Сумського міського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 протягом одного місяця з дати набрання законної сили ухвалою слідчого судді: - допитати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - призначити у справі почеркознавчу експертизу фрагменту тексту наданого потерпілою ОСОБА_4 ; - за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки це не суперечить та в повній мірі узгоджується з вимогами ст. ст. 2, 9, 25, 38, 94 КПК України.

Суд вважає скаргу необґрунтованою в частині визнання незаконною бездіяльність слідчого слідчого відділу Сумського міського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003183 в частині не проведення допиту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не призначення почеркознавчої експертизи рукописного тексту на аркуші паперу, що наданий потерпілою ОСОБА_4 , непроведення інших слідчих розшукових дій за клопотаннями представника потерпілої ОСОБА_3 , оскільки це не передбачено чинним КПК України та не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України, яка містить вичерпний перелік видів ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких відсутня ухвала про визнання бездіяльності незаконною.

Суд вважає скаргу необґрунтованою в частині вжиття інших заходів направлених на встановлення місцезнаходження викраденого у потерпілої ОСОБА_4 майна, оскільки вона не конкретизована. А слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, у відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України.

Отже, суд дійшов до висновку про те, що скаргу представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 2, 9, 21, 26, 38, 94, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Сумського міського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 протягом одного місяця з дати набрання законної сили ухвалою слідчого судді: - допитати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; - призначити у справі почеркознавчу експертизу фрагменту тексту наданого потерпілою ОСОБА_4 ; - за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В задоволенні решти вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1