МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2012 р. Справа № 1016/2172/12

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Косенко A.B.,

при секретарі Стернюк Д.А.,

за участю прокурора Малашич Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінальну справу, за якою обвинувачується

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, раніше не судимий, працює в СВК «НВП «Росія» в с. Королівка, слюсар,: за реєстровий в с. Ферма, вул. Дружби, 10-а, Макарівського району, Київської області, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Ірпінь, Київської області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжня, раніше не судима, тимчасово не працює,: зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

встановив:

На початку квітня 2012 року близько 23.00 години, точний час під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, діючи умисно, пройшовши на територію тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка, вул. Гагаріна, Макарівського району Київської області, з корисливих мотивів вчинили крадіжку двох металевих швелерів, розмірами 250X20X2 мм., вартістю 400 грн. за один швелер, чим заподіяли збитки СВК «НВП «Росія» на суму 800 грн.

Крім того 14.05.2012 року близько 23.00 години, точний час під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_1ГІ. за попередньою змовою з ОСОБА_3, діючи умисно, пройшовши на територію тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка, вул. Гагаріна, Макарівського району Київської області, з корисливих мотивів повторно вчинили крадіжку двох металевих швелерів, розмірами 250X20X2 мм., вартістю 400 грн. за один швелер, чим заподіяли збитки СВК «НВП «Росія» на суму 8 00 грн.

і

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1П, ОСОБА_3, винними себе визнали, щиро розкаялися у скоєному і підтвердили обставини, встановлені досудовим слідством.

ОСОБА_3, показала, шо ОСОБА_1, який працює на посаді слюсаря СВК «НВП «Росія» в с. Королівка, запропонував їй піти до тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка щоб викрасти металеві вироби. Вона погодилась на його пропозицію та пішла до своєї знайомої ОСОБА_4 у якої попросила у тимчасове користування садову тачку. Наталія надала їй свою тачку з якою вона повернулась до дому. Близько 23.00 години вона разом з ОСОБА_1 пішла до території тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка вул. Гагаріна. ОСОБА_1 привів її до території, яка раніше була огороджена парканом де залишились лише металеві стовпчики, які являли собою металеві швелери довжиною по 2,5 м. Підійшовши до вказаних швелерів вони з ОСОБА_3 розшатали та витягли із грунту два металеві швелери, поклали їх на тачку після чого поїхали до ОСОБА_4 в с. Королівка, вул. Петровського, 37 та продали їй викрадені швелери за 300 грн. Вона знала, що вказані швелери вона мала намір використати для будівництва паркану. Наталії вони сказали, що швелери з їх двору, про те, що вони крадені їй відомо не було. Після цього вони з ОСОБА_3 пішли до дому. Гроші вони витратили на продукти харчування.

Також показала, що 14.05.2012 року її співмешканець ОСОБА_1 знову запропонував їй піти до тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка щоб викрасти металеві вироби. Вона погодилась на його пропозицію. Близько 23.00 години вона разом з ОСОБА_1 пішли до території тракторного парку СВК «НВП «Росія» в с. Королівка вул. Гагаріна. Прийшовши до території вони знову підійшли до металевих швелерів довжиною по 2,5 м., які слугували як стовпчики для огорожі території. Вони з ОСОБА_1 розшатали та витягли із грунту два металеві швелери, поклали їх на тачку, яку вона брала у сусідки, після чого поїхали до ОСОБА_4 в с. Королівка, вул. Петровського, 37 та продали їй викрадені швелери за 260 грн. Вказані швелери вона мала намір використати для будівництва паркану. Наталії вони сказали, що вказані швелери з нашого двору. Про те, що вони крадені їй відомо не було. Після цього вони з ОСОБА_1 пішли до дому. Гроші вони витратили на продукти харчування.

ОСОБА_1, дав суду аналогічні покази.

У зв'язку із повним визнанням підсудними своєї вини в скоєних злочинах, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового слідства, відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_1, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують їх особи.

За результатами судового слідства суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_3, та ОСОБА_1, у вчиненні інкримінованих їм діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії підсудної ОСОБА_3, суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним суд враховує, суспільну небезпечність вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, особу підсудних, пом'якшуючі та обтяжуючі їх покарання обставини.

ОСОБА_3, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, тимчасово не працює.

Обставиною, що обтяжують його відповідальність не встановлено.

Пом'якшуючою його покарання обставиною є щире каяття у вчиненому.

На підставі викладеного суд вважає, що підсудній ОСОБА_3, слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що підсудна щиро розкаявся, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до підсудного покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити підсудну ОСОБА_3, від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на неї відповідно до ст.76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_1, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює в СВК «НВП «Росія» в с. Королівка, слюсаром.

Обставинами, що обтяжують його відповідальність не встановлено.

Пом'якшуючою його покарання обставиною шире каяття у вчиненому.

На підставі викладеного суд вважає, що підсудному ОСОБА_1, слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи те, що підсудний щиро розкаявся, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до підсудного покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити підсудного ОСОБА_1, від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 81 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 299, 323, 324 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_3, від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом іспитового строку 2 два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї на підставі ст. 76 КК України обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2, , до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1, від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази у справі: тачка одноколісна кустарного виробництва, що передана на зберігання ОСОБА_4 слід повернути останньому.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Макарівський районний суд Київської області.

Головуючий А.В.Косенко