Справа № 567/362/16-к .
У Х В А Л А

16.05.2016 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Острозі Рівненської області скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року,-

встановив:
В Острозький районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року.

В скарзі ОСОБА_4 зазначив, що вважає незаконною постанову заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000457, внесеного до ЄРДР 21.10.2014 року у зв`язку з тим, що не було проведено допит свідка ОСОБА_6 , посилаючись на ст. 63 Конституції України та просив її скасувати. На думку скаржника, ОСОБА_6 , безпідставно відмовився від дачі показань з посиланням на ст.63 Конституції України, оскільки відповідно до ч.1 ст. 385 КК України відмова свідка без поважних причин від дачі показань є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності. Зазначає, що ОСОБА_6 без будь-яких пояснень у відкритій ясно вираженій та категоричній усній заяві виразив своє небажання давати будь-які покази та у письмовій формі підтвердив своє небажання. У протоколі допиту свідок ОСОБА_6 власноруч написав відмову від давання будь-яких показів, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Предметом допиту відомості про особу ОСОБА_6 і його родичів не були. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не ґрунтується на дійсних обставинах справи, необ`єктивна, безпідставна, необгрунтована та суперечить положенням ст. 63 Конституції України та нормам ст. 66, ст.70 КПК України.

Викладений зміст постанови про закриття кримінального провадження повторює зміст раніше прийнятих постанов. Слідчим не вказано на практичні слідчі дії, які вчинені досудовим слідством у період із 11 червня 2015 року і до 31 березня 2016 року.

Вказує, що слідчим відділом Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області оспорюються конституційні норми статті 63 Конституції України і вільно трактуються права надані свідку цією статтею. Дії слідчого вказують на факт заохочення свідка до порушення положень встановлених ст.66, ст.70 КПК України. Законодавець передбачає, що особа має право відмовитися давати пояснення чи показання у таких випадках: якщо особа є членом сім`ї або близьким родичем підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, або якщо вона викриватиме себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів у вчиненні протиправного діяння. ОСОБА_6 будучи викликаний на допит, як свідок, після дотримання всіх необхідних протокольних формальностей не заявив про відмову давати свідчення про себе і своїх близьких, а чітко і ясно заявив, що не бажає давати будь-які свідчення.

Зазначає, що ні до початку допиту, ні після, ОСОБА_6 , не заявляв про погане самопочуття, не заявляв про небажання давати свідчення у присутності інших осіб, не вислухав жодного запитання слідчого, а відразу категорично і безпідставно заявив, що не бажає давати будь-яких показів. Цю свою заяву підтвердив письмово.

Вважає, оскільки і Конституція України, і КПК дають свідку не тільки права, а й обов`язки, то дії ОСОБА_6 вчинені 17.10.2014 року підлягають кваліфікації, як скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 385 КК України.

Посилання слідчого на погане самопочуття свідка 17.10.2014 року, як на підставу для звільнення його від притягнення до відповідальності вважає слід сприймати критично. Саме, 17.10.2014 року, свідок не заявляв про своє погане самопочуття і не заявляв клопотання про перенесення слідчої дії на інший день. До того ж, слідчим не вчинено жодних дій для встановлення стану здоров`я свідка 17.10.2014 року. Заява свідка ОСОБА_6 про небажання давати покази не ґрунтується на КПК, а тому є безпідставною.

Вказує, що заступником начальника СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0000457 від 31.03.2016 року, не було враховано, що ОСОБА_6 був належним чином попереджений про відповідальність його як свідка, за відмову від дачі показів на досудовому слідстві. Вважає, що вказівка слідчого на те, що перед тим ОСОБА_6 давав покази, не ґрунтуються на законі, вказує, що відомості про те, що ОСОБА_6 погано себе почував, нічим не підтверджуються.

Просить скасувати постанову заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження №0000457 внесеного до ЄРДР 21.10.2014року

Вислухавши скаржника, який підтримав скаргу, прокурора, яка просить відмовити в задоволені скарги, заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 , слідчого СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , вивчивши матеріали справи та кримінального провадження, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2014 року до Острозького МВ УМВС України в Рівненській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 про те, що 17 жовтня 2014 року ОСОБА_6 , будучи викликаним на допит до Острозької міжрайонної прокуратури, та в установленому порядку попереджений про відповідальність за відмову від давання показань відмовився від давання показань на підставі ст.63 Конституції України. Як на думку ОСОБА_4 , в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України, в зв`язку із цим він просить провести розслідування даного факту та притягнути винну особу до кримінальної відповідальності.

Повідомлення про це було внесено до ЄРДР за номером № 0000457 та по кримінальному провадженню розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України.

Потерпілий по даному кримінальному провадженні відсутній.

31.03.2016 року заступником начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 зазначене кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9, 40 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зі змісту КПК України вбачається, що процесуальні рішення слідчого мають бути мотивованими.

Перевіривши матеріали скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, а також з урахуванням положень Глави 26 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , в четвертий раз звертається зі скаргою на постанови про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року.

Постановою слідчого СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_7 від 29.11.2014 року було закрито кримінальне провадження № 0000457 від 21.10.2014 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 12.02.2015 року вказану постанову було скасовано, оскільки винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000457, розпочатого за заявою ОСОБА_4 від 21.10.2014 року, не була вмотивованою і обґрунтованою.

31.03.2015 року заступником начальника СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 21.04.2015 року вказану постанову було скасовано, оскільки винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000457, розпочатого за заявою ОСОБА_4 від 21.10.2014 року, не була обґрунтованою.

28.04.2015 року заступником начальника СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду від 22.05.2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови від 28.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000457, розпочатого за заявою ОСОБА_4 від 21.10.2014 року, було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 07.12.2015 року ухвала слідчого судді Острозького районного суду від 22.05.2015 року була скасована, постанова заступника начальника СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 від 28.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000457, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2014 року за ч.1 ст.385 КК України за відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України скасована. Матеріали кримінального провадження направлено до СВ Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області для проведення досудового розслідування.

31.03.2016 року заступником начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майором поліції ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті, а саме коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як вбачається з постанови заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року до Острозького MB УМВС України в Рівненській області 21 жовтня 2014 року надійшла письмова заява ОСОБА_8 про те, що 17 жовтня 2014 року громадянин ОСОБА_6 , будучи викликаним на допит до Острозької міжрайонної прокуратури, та в установленому порядку попереджений про відповідальність за відмову від давання показань, відмовився від давання показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Як на думку заявника ОСОБА_4 , в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.385 КК України, в зв`язку із цим він просить провести розслідування даного факту та притягнути винну особу до кримінальної відповідальності.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2014 року до Острозької міжрайонної прокуратури, для дачі показань по кримінальному провадженню №0000064 був викликаний ОСОБА_6 , який, у протоколі допиту його як свідка, від дачі показань відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

У ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000457 допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 17.10.2014 року він був викликаний до заступника Острозького міжрайонного прокурора ОСОБА_9 для проведення допиту в якості свідка ОСОБА_6 , за його участю у кримінальному провадженні №0000064, де він являється потерпілим. Перебуваючи у кабінеті прокурора, ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань згідно до ст. 385 КК України, але під час допиту останній, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився надавати будь-які покази, хоча згідно до положень даної статті там вказано, що особа може не свідчити проти себе та проти близьких родичів, коло яких визначене законом, хоча у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_6 відмовився надавати показання, про особисте життя та життя його близьких родичів ОСОБА_6 не йдеться. Також ОСОБА_4 додав, що ОСОБА_6 письмово у протоколі допиту свідка відмовився від дачі «будь-яких» показань та оригінал протоколу допиту знаходиться у вище вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з постанови заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року ОСОБА_6 дав показання, що його дійсно викликали для проведення допиту в Острозьку міжрайонну прокуратуру. Увійшовши у службовий кабінет, після роз`яснення учасникам їх процесуальних прав, він вказав, що на підставі ст.63 Конституції України, показання надавати відмовляється, після чого проведення слідчої дії було припинено.

З матеріалів кримінального провадження та постанови слідчого від 28 квітня 2015 року встановлено, що під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні витребувано та долучено до матеріалів проведення протоколи слідчих дій, проведених із ОСОБА_6 , якого двічі, а саме: 28.02.2013 року та 05.03.2013 року (додатковий допит), допитано у кримінальному провадженні № 0000064.

Зі змісту вказаних протоколів вбачається, що предметом проведення слідчих дій за участю ОСОБА_6 , було з`ясування обставин укладення між останнім та ОСОБА_10 договору позики та мирової угоди.

Був проведений допит свідка ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_4 , за ініціативою ОСОБА_4 , який вже раніше неодноразово ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження №0000064 та знав, що ОСОБА_6 раніше уже двічі допитувався по даному кримінальному провадженню.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.385 КК України полягає у відмові свідка від давання показань або відмові експерта чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Відмова передбачає відкритий прояв небажання свідка давати показання, а експерта чи перекладача виконувати покладені на них обов`язки за відсутності поважних причин.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , ще до 17.10.2014 року, вже неодноразово допитувався у кримінальному провадженні № 0000064, а саме 28.02.2013 року та 05.03.2013 року (додатковий допит).

Крім того предметом проведення його допитів були обставини укладення ним та ОСОБА_10 договору позики та мирової угоди, тобто вчинення саме ним та за його участі певних дій, а також така відмова була зумовленою наявністю поважної причини - поганого самопочуття свідка ОСОБА_6 , про що останній зазначив у протоколі допиту від 25.10.2014 р. Із протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , а саме його показів вбачається, що "його позиція щодо відмови давати покази базувалась на трьох підставах, а саме: положення ст. 63 Конституції України передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе чи близьких осіб. Так як його було викликано давати покази щодо обставин укладання між ним та ОСОБА_10 договору позики в сумі 75 тис. грн., то він в праві посилаючись на вимоги ст. 63 КУ відмовитися від дачі показів, оскільки такі покази він повинен надавати якраз відносно себе, а саме щодо обставин укладення ним із ОСОБА_10 договору та подальшої судової тяганини по поверненню тих грошей, згідно договору позики. По друге ОСОБА_6 не бажав щоб ОСОБА_4 приймав участь у проведенні його допиту, крім того мав погане самопочуття. По третє він уже попередньо надав всі покази щодо усіх відомих йому обставин в даному кримінальному провадженні, а саме: наприкінці лютого та на початку березня 2013 року у Шумському РВ."
22.02.2016 року заступником начальника СВ Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню був допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , який у період із червня 2014 року по грудень 2015 року перебував на посаді заступника Острозького міжрайонного прокурора. Крім того на підставі постанови Острозького міжрайонного прокурора його було призначено процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.10.2014 року. З показів ОСОБА_9 вбачається що, за клопотанням ОСОБА_4 , в Острозьку міжрайонну прокуратуру був викликаний свідок ОСОБА_6 . Проведення слідчої дії планувалось із участю ОСОБА_4 , згідно заявленого ним клопотання. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було роз`яснено їх права, згідно вимог КПК України. ОСОБА_6 від дачі показань відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України, про що зазначив в протоколі допиту. Крім того зазначив, що пізніше під час допиту слідчим за фактом відмови від дачі показань ОСОБА_6 пояснив, що від дачі показань відмовився у зв`язку з хворобливим станом, а також у зв`язку із тим, що він уже неодноразово допитувався у кримінальному провадженні № 0000064.

Отже, досудовим розслідуванням встановлена відсутність сукупності належних доказів, які б підтверджували факт незаконної відмови свідка від давання показань, а відтак - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова, винесена заступником начальника Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майором поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.03.2016 року містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Оскільки, при об`єктивному та всебічному з`ясуванні всіх обставин справи слідчим виконано всі необхідні слідчі дії для розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за фактом відмови від дачі показань ОСОБА_6 , то суд прийшов до висновку, що постанова слідчого ОСОБА_5 ґрунтується на повному та об`єктивному дослідженні усіх обставин справи і підстав для її скасування немає.

За таких обставин, перевіривши матеріали скарги та дослідивши надані матеріали, заслухавши думку скаржника, прокурора, суддя вважає, що кримінальне провадження по заяві ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457, закрито обґрунтовано і підстав для скасування постанови про закриття даного кримінального провадження немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000457 від 21.10.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1