Справа №591/990/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/833/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , представника потерпілого ( юридичної особи) ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2016 року яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та представника потерпілого ( юридичної особи) ОСОБА_7 в яких ставиться питання про пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

Як встановив суд, ОСОБА_8 02.02.2016 року о 20.04 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Спорт Майстер», що розташований в будівлі ТЦ «Мануфактура» за адресою м. Суми, вул. Харківська, 2/1, викрав з полиці магазину чоловічу футболку вартістю 299 грн., сховав її собі під куртку та пройшов з нею касу розрахунку, не сплативши за вказаний товар, перетнув магнітний турнікет, який розташований на виході з магазину, однак був затриманий працівниками ТОВ «Спорт Майстер Україна».

ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці. Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднане не відбуте покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.11.2011 року за ст. 187 ч. 2 КК України та призначене остаточне покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

В обгрунтування поданих апеляційних скарг захисник та представник потерпілого вважають, що ОСОБА_8 призначене суворе покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, суд не врахував, що він здійснює нагляд за хворими батьками, вартість викраденого незначна, шкода не заподіяна, він щиро розкаявся, його стан здоров`я. Прохають призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 , яки прохають задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про законність вироку та безпідставність апеляційних скарг, перевірівши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15,ч.2 ст. 185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційних скарг щодо призначення ОСОБА_8 надто суворого покарання, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повної мірі дотримався вимог ст. 65 КК України щодо основних засад призначення покарання.

При цьому суд врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжкі хвороби, прохання потерпілого щодо міри покарання, особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, тобто ті самі обставини, на які посилаються апелянти.

Призначивши ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції призначив остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, оскільки теперішній злочин ОСОБА_8 вчинив під час умовно- дострокового звільнення, тому обраний судом вид покарання - позбавлення волі на певний строк є цілком законним і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що покарання, яке суд призначив ОСОБА_8 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, є близким до мінімального строку покарання, передбаченого законом для даного виду покарання і не може вважатися надто суворим та несправедливим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та представника потерпілого ( юридичної особи) ОСОБА_7 без задоволення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

Ухвала Апеляційного суду Сумської області може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3- х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4