Справа № 184/903/16-к
Номер провадження 1-кп/184/81/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженню внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000192 від 01.03.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, дітей на утриманні не має, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*01.11.2011 за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. 05.05.2014 звільнений з Пятихатської ВК по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив нові корисливі злочини при наступних обставинах.

Так, приблизно о 14 годині 30 хвилин 29.02.2016 року ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де з корисливих спонукань в нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і яке знаходиться в приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

Після чого, приблизно о 15 годині 00 хвилин 29.02.2016 року ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом застосування фізичної сили вибив вхідні двері вищевказаної квартири та зайшов до неї, тим самим незаконно проник до приміщення вищевказаної квартири, яка є житлом потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Переконавшись, що ніхто не побачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань, викрав майно грошові кошти в сумі 950 гривень та телевізор марки «Samsung» модель CS-29Z57HPQ, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1821-16 від 06.04.2016 - 450 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1400 гривень, а також викрав телевізор марки "Meredian" моделі PF-2101, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 1821-16 від 06.04.2016 - 250 гривень, що належить ОСОБА_7 , чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

З місця вчинення злочину з викраденим майном ОСОБА_3 зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім того, близько 13 години 45 хвилин 20.03.2016 року ОСОБА_3 знаходився в приміщенні продуктового магазину "Себек", який розташований по вул. Соборна, 1/1, м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області, де побачив грошові кошти в коробці на робочому місці продавця і у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаних грошей.

Реалізуючи свій злочинний намір, о 13 годині 45 хвилин 20.03.2016 року ОСОБА_3 в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований по АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, в присутності потерпілої ОСОБА_8 , відкрито викрав грошові кошти в сумі 150 гривень з коробки, розташованій на робочому місці продавця магазину. Після цього, з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 150 грн.

Крім того, близько 09 години 45 хвилин 15.04.2016 року ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 50 по вул. Центральна, м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше невідомого йому чоловіка, а саме: ОСОБА_9 , в котрого в правій задній кишені знаходилися грошові кошти і у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаних грошей.

Реалізуючи свій злочинний намір, 15.04.2016 року близько 09 години 45 хвилин ОСОБА_3 біля будинку № 50 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, з правої кишені штанів, вдягнутих на потерпілому ОСОБА_9 відкрито викрав грошові кошти в сумі 300 гривень. Після цього, з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не заперечували проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При призначенні покарання поклалися на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся.

Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_3 :

- довідка, що на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра і психіатра не перебуває;
- копія паспортного документу на ОСОБА_3 з підтвердженням анкетних даних;
- відомості про наявність судимостей;
- характеристика на ОСОБА_3 ..
Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід правильно кваліфікувати:

- за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

- за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив злочини передбачені ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України, які відносяться до тяжких злочинів. Оцінюючи суспільну небезпеку суд звертає увагу на те, що обвинувачений посягнув на одне з найцінніших соціальних благ - право власності, основу стабільного функціонування правового суспільства.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який маючи не зняту та непогашену судимість вчинив зазначені злочини, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно та визнання ним вини.

Обставин, згідно ст.66 КК України, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, в силу ст.67 КК України, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України в межах санкції статтей за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі за правилами ст.70 ч.1 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільні позови не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обраний у виді тримання під вартою залишити раніше застосований, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання та взяття під варту з 15 квітня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15 квітня 2016 року по 31 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі: телевізор "Меredian", який передано на збереження до камери схову Орджонікідзевського ВП Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області - повернути власниці ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили; телевізор марки "Самсунг", пульт від телевізора "Самсунг", які передані під схоронну розписку потерпілій ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 176 (сто сімдесят шість ) гривень 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1