АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 629/4486/15-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/808/16 Доповідач : ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 259 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року колегія судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого - ОСОБА_2 ,

- суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі - ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника - ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.259 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Панютине м.Лозова Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, інвалід 2 групи, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2013 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.,

визнаний винним і засуджений за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2013 року за ст.309 ч.1 КК України постановлено виконувати окремо.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчий інспекції.

ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 30 березня 2014 року о 12 годині 51 хвилину, знаходячись на залізничному вокзалі станції Лозова за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Вокзальна, 4, будучі в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою дезорганізації діяльності державного підприємства «Південна залізниця», з мобільного телефону марки SAMSUNG моделі У 1200, imei НОМЕР_1 , з абонентського номеру мобільного оператора МТС НОМЕР_2 здійснив телефонний дзвінок оператору служби «101» чергової частини Лозівського РВ ДСПС України в Харківській області та повідомив, що на станції Лозова ДП «Південна залізниця» закладено бомбу, при цьому достовірно усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та порушує громадську безпеку.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, посилаючись на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам закону фактично застосував ст. 75 КК України до покарання у вигляді штрафу; крім того, у резолютивній частині вироку не визначив остаточну міру покарання обвинуваченому.

При ухваленні нового вироку просить визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2013 року за ст. 309 ч. 1 КК України та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та штрафом у розмірі 1700 грн., який виконувати самостійно. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Що стосується призначеного покарання, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено таких порушень при вирішенні цього питання, які б тягли за собою безумовне скасування вироку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як вбачається із змісту вироку, судом першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частинах вироку відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України зазначено, що покарання у вигляді штрафу за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2013 року за ст. 309 ч. 1 КК України виконується самостійно.

При таких обставинах посилання апелянта на те, що згідно вироку суду вимоги ст. 75 КК України застосовано, як до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки за злочин, передбачений ч.1 ст.259 КК України, так і до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, є необґрунтованими.

Частиною першою статті 75 КК України передбачено, що суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, може прийняти рішення про звільнення від відбування таких покарань з випробуванням.

Крім того, якщо учасникам судового провадження або органу, який буде виконувати судове рішення воно не зрозуміло, вони не позбавлені права звернутися до суду, який його ухвалив, з заявою про роз`яснення рішення в порядку, передбаченому ст. 380 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий -

Судді -