У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 307 КК, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
- за ч. 1 ст. 307 КК на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 09 липня 2014 року приблизно о 17.14 год. за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 незаконно зберігав з метою збуту і збув ОСОБА_7 за 350 грн психотропну речовину амфетамін (фенамін) вагою 0,194 г.
Крім цього, ОСОБА_6 10 липня 2014 року приблизно о 15.10 год. повторно незаконно зберігав з метою збуту і збув цій самій особі зазначену речовину вагою 0,104 г. Того ж дня приблизно о 16.30 год. він повторно збув ОСОБА_7 амфетамін вагою 0,040 г.
Він же повторно незаконно зберігав з метою збуту і збув ОСОБА_7 амфетамін: 11 липня 2014 року вагою 0,328 г, 13 липня 2014 року 0,435 г.
Також ОСОБА_6 13 липня 2014 року повторно незаконно зберігав при собі з метою збуту амфетамін у великих розмірах загальною вагою 2,61 г

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в цьому суді внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону й неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме статей 69, 75 КК. Скаржник вказує на те, що ухвала апеляційного суду всупереч вимогам ст. 419 КПК не містить оцінки всіх доводів прокурора, викладених у його апеляційній скарзі, щодо м`якості призначеного засудженому покарання. Зазначає, що апеляційний суд не врахував фактичних обставин вчиненого, систематичності протиправної діяльності ОСОБА_6 , безпідставно погодився з позицією місцевого суду про визнання обставинами, що пом`якшують покарання, щирого каяття, повного визнання вини, вчинення злочину вперше, позитивних характеристик.

У запереченні на касаційну скаргу захисник ОСОБА_8 вказує на безпідставність доводів прокурора і просить залишити судові рішення без зміни.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оскаржуються. Відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК місцевий суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, те, що шкоди від протиправних дій завдано лише державним та суспільним інтересам, а потерпілих безпосередньо від злочинних дій немає. Враховано дані про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, усвідомив протиправність своїх дій, розпочав добровільне лікування від наркоманії, офіційно працевлаштований, є особою молодого віку, не одружений, позитивно характеризується за місцем роботи й проживання, на його утриманні перебувають мати та молодший брат. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав повне визнання ОСОБА_6 своєї вини, щире каяття, вчинення злочину вперше, позитивні характеристики з місця роботи та проживання.

Враховуючи наведені вище дані про особу засудженого, обставини, що пом`якшують покарання, дотримуючись принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що призначене винному покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК відповідає вимогам статей 50, 65 КК.

Разом із тим, посилання прокурора у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК, є слушним.

Як убачається із судових рішень, при обґрунтуванні можливості виправлення ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства суди всупереч положенням ст. 75 КК не навели переконливих мотивів такого рішення, пославшись на ті самі дані про особу винного, які було враховано при призначенні йому покарання із застосуванням ст. 69 КК. При цьому суд апеляційної інстанції в ухвалі не дав умотивованої відповіді на доводи прокурора щодо безпідставного застосування ст. 75 КК, обмежившись формальним перерахуванням обставин, що пом`якшують покарання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в цьому суді, під час якого суду слід урахувати наведене, дослідити всі дані про особу винного і прийняти законне й обґрунтоване рішення. За підтвердження винуватості ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення і тих даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують покарання, призначене покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК слід вважати неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3