АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

9 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «Розвиток-2012» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000275 від 21.09.2015 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України, задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБ України, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «Розвиток-2012» (), що відкритий у ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, місто Київ, вулиця С. Струтинського, буд. 8).

Роз`яснено ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, місто Київ, вулиця С. Струтинського, буд. 8), що арешт не стосується рахунків з яких виплачується заробітна плата та інші обов`язкові платежі, включаючи соціальні виплати.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна ТОВ «Розвиток-2012» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій вважаючи оскаржуване рішення місцевого суду невмотивованим, незаконним та необгрунтованим просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2016 р. про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «Розвиток-2012» (), що відкритий у ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, м. Київ, вул. С. Струтинського, буд. 8) та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що слідчий в клопотанні не довів необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Розвиток-2012», а також не обгрунтував таку необхідність арешту майна, яка була б співрозмірна із втручанням в господарську діяльність ТОВ «Розвиток-2012».

Вважає, що слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України не навів достатніх підстав для арешту майна, а слідчий суддя всупереч ч. 2 ст. 173 КПК України невірно визначив правову підставу для арешту майна, оскільки безготівкові кошти на думку представника не можуть бути доказами у кримінальному провадженні, на підставі чого судом першої інстанції постановлено незаконне рішення.

Одночасно за змістом апеляції зазначає, що копія ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року була отримана представником ТОВ «Розвиток-2012» лише 16.05.2016 року, отже на її думку строки, визначені ст. 395 КПК України не порушені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне провадження підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 12.04.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000275 від 21.09.2015 р., за підозрою гр. ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2015 року генеральний директор ДО «УААСП» ОСОБА_9 у місті Києві вступила в попередню змову з невстановленими службовими особами Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (далі - ДО «УААСП»), ТОВ «Розвиток-2012» та ПАТ «Український професійний банк» (далі - ПАТ «УПБ») і розробила та впровадила протиправну схему заволодіння коштами, що знаходилися на рахунку ДО «УААСП», відкритому в ПАТ «УПБ».

20.01.14 року наказом № 39-н Державної служби інтелектуальної власності України ОСОБА_9 призначено на посаду генерального директора ДО «УААСП». Того ж дня, згідно з наказом ДО «УААСП» № 04/04 ОСОБА_9 приступила до виконання обов`язків генерального директора ДО «УААСП».

Згідно обумовленого плану злочинних дій, спрямованих на заволодіння коштами ДО «УААСП» на ОСОБА_9 покладався обов`язок організації безпідставного перерахування коштів у сумі 14 029 126, 56 грн. з рахунку ДО «УААСП» № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ «УПБ» на рахунок ТОВ «Розвиток-2012» (м. Київ, ) № НОМЕР_3 , відкритий у цьому ж банку.

26.05.15 року ОСОБА_9 в м. Києві діючи за попередньою змовою групою осіб та невстановленими службовими особами ДО «УСААП», ТОВ «Розвиток-2012» та ПАТ «УПБ», використала своє службове становище всупереч вимогам наказів Державної служби інтелектуальної власності України № 39-н, № 04/04 від 20.01.14; п. п. 3.1., 5.2., 7.1., 7.5.1. Статуту ДО «УААСП»; п. 2.1. контракту з директором ДО «УААСП» від 17.01.14 укладеного між Державною службою інтелектуальної власності та генеральним директором ДО «УААСП», знаючи про відсутність будь-яких договірних відносин між ДО «УААСП» та ТОВ «Розвиток-2012» щодо виплат авторської винагороди, будучи достовірно обізнаною про те, що 28.05.15 ПАТ «УПБ» буде віднесено до категорії неплатоспроможних та до даної фінансової установи буде введено тимчасову адміністрацію, організувала незаконне перерахування за допомогою системи Клієнт-Банк за платіжним дорученням № 2077 від 26.05.15 з поточного рахунку ДО «УААСП» № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ на рахунок ТОВ «Розвиток-2012» № НОМЕР_3 , відкритий у цьому ж банку 13 972 516, 56 грн., з призначенням платежу «Для подальшої виплати авторської винагороди 2015 р. зг. Статуту без ПДВ».

У подальшому, 28.05.15 переслідуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ДО «УААСП», діючи за попередньою змовою групою осіб разом зі службовими особами ДО «УААСП», ТОВ «Розвиток-2012» та ПАТ «УПБ», знаючи про відсутність будь-яких договірних відносин між ДО «УААСП» та ТОВ «Розвиток-2012» щодо виплат авторської винагороди організувала повторно незаконне перерахування за допомогою системи Клієнт-Банк за платіжним дорученням №2078 від 28.05.15 з поточного рахунку ДО «УААСП» № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «УПБ» на рахунок ТОВ «Розвиток-2012» № НОМЕР_3 , відкритий у цьому ж банку 56 610 грн., з призначенням платежу «Для подальшої виплати авторської винагороди в 2015 р. зг. Статуту без ПДВ».

Таким чином, 26 та 28 травня 2015 року у зв`язку з проведенням платежів за платіжними дорученнями №2077 від 26.05.15 та № 2078 від 28.05.15 з рахунку ДО «УААСП» № НОМЕР_2 , відкритого в ПАТ «УПБ» безпідставно перераховано на рахунок ТОВ «Розвиток-2012» № НОМЕР_3 , відкритий в цьому ж банку грошові кошти у сумі 14 029 126, 56 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

11.04.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБ України, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «Розвиток-2012» (), що відкритий у ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, місто Київ, вулиця С. Струтинського, буд. 8) із відповідними заборонами та зобов`язаннями.

12.04.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти було задоволено частково.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківському рахунку підприємства ТОВ «Розвиток-2012» перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт є предметом кримінального правопорушення, крім того в даному провадженні можливе застосування конфіскації та майно перебуває у власності юридичної особи до якої можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, при цьому врахував завдання арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «Розвиток-2012» (), що відкритий у ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, місто Київ, вулиця С. Струтинського, буд. 8).

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на банківський рахунок ТОВ «Розвиток-2012», оскільки грошові кошти, які зараховані та зберігаються на вказаному рахунку, відповідають критеріям, визначеним ст. 170 КПК України.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Доводи представника власника майна про те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. 170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ТОВ «Розвиток-2012» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 р., в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000275 від 21.09.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами СБ України, ДМСУ та ДПСУ Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , ТОВ «Розвиток-2012» (), що відкритий у ПАТ «Банк «Траст» (, МФО 380474, місто Київ, вулиця С. Струтинського, буд. 8), залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Розвиток-2012» ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 е ц ь