Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1319/16-к
Провадження № 1-кп/280/198/16
ВИРОК
Іменем України
22 листопада 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишева, Житомирської області, громадянки України, із середньою освітою, тимчасово не працюючої, яка утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється, проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 19.09.2012 Коростишівським районним судом за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки; 18.07.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» звільнена з місця позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2016 року близько 13 години 10 хвилин перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , побачила дитячий візочок в середині якого остання помітила мобільний телефон марки «Nokia X2-00» чорного кольору з наявною в ньому sim-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл». У цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nokia X2-00», з наявною в ньому sim -карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 у вказаний день, час та за вказаних обставин, користуючись тим, що за її умисними, суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає, користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно, повторно, умисно викрала з дитячого візочка мобільний телефон марки «Nokia X2-00», чорного кольору, з наявною в ньому sim-карткою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл», що належав ОСОБА_5 . Викрадене майно ОСОБА_4 привласнила та розпорядилась ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, відповідно до довідки вартості виданою ФОП ОСОБА_6 станом на 29.08.2016, спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 415 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному, повторному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.

26.09.2016 року між потерпілою та обвинуваченою в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо узгодженого покарання відповідно до ч.2 ст.185 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту. Щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України, також щодо умисного невиконання угоди про примирення сторони обізнані.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе виною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконувати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла в судовому засіданні обставини, викладені в угоді про примирення, підтримала.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної та потерпілої про повне розуміння нею її процесуальних прав, суд дійшов висновку про можливість затвердити надану угоду про примирення.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає щире каяття у вчиненому, визнання себе винною у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Згідно ч.3 ст.474 КПК України у судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України,суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної в кримінальному провадженні між обвинуваченою та потерпілою.

За вчинений злочин обвинувачена підлягає покаранню, що відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме: у виді 6 (шести) місяців арешту.

Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 474, 475 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26 вересня 2016 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України покарання у вигляді 6 ( шести ) місяців арешту.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд - протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення, потерпіла має право у продовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_7 .Пасічний