Справа № 638/8095/16-к>
Провадження № 1-кс/638/1988/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 Дзержинськийрайонний суд міста Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іловайськ Донецької обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, 16 жовтня 2013 року призваного на військову ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, командира 2 відділення 3 оперативного взводу 1 оперативної роти 1 оперативного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,
Установив:
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до залу судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000116 від 10 березня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
В обґрунтуванні свого клопотання слідчий посилається на те, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про Національну Гвардію», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, 12 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину та станом на сьогоднішній час до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження строкової військової служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження- протоколами допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку із цим, 13 жовтня 2015 року, солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільному залишенні місця служби без поважних на те причин тривалістю понад один місяць.
Враховуючи, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 13 жовтня 2015 року слідчим оголошено останнього в розшук.
З метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень і недопущення існуючих ризиків, направлено клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.
Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів клопотання вбачається, що 10 березня 2015 року внесені відомості до ЄРДР за №0000116 за ч.3 ст.407 КК України за фактом того, що 12 листопада 2014 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , без поважних на те причин самовільно залишил місце служби за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на сьогоднішній час до місця служби не повернувся, а з*явившийся у зв`язку з цим вільний час використовують на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.
Однак, суду не надано доказів про вручення підозри ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України, тобто на теперішній час неможливо однозначно визначити статус останнього по кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість данного клопотання та провідмову в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.188,189 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Роз*яснити представникам прокуратури, що повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя