Справа № 317/840/16-к
Провадження № /п 1-кп/317/94/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ясне Мелітопольського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем старшим стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно всупереч інтересам військової служби, в порушення вимог ст. ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 жовтня 2014 року з метою ухилитися від військової служби, не з`явився з відпустки на службу, а саме бригадний полігон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований поблизу АДРЕСА_3 , де тимчасово дислокувалась військова частина польова пошта НОМЕР_1 , ухиляючись від військової служби до 01 лютого 2016 року.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в квітні 2014 року він був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією і зарахований старшим стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони. Після перебування в зоні антитерористичної операції восени 2014 року їх частину перевели на полігон " ІНФОРМАЦІЯ_2 " біля АДРЕСА_3 , провівши ротацію частин. На початку жовтня 2014 року його відпустили з частини у короткострокову відпустку, з якої він у військову частину не повернувся. Тільки на початку лютого 2016 року слідчий зобов`язав його з`явитися до військової прокуратури.
Також він пояснив, що скоїв даний злочин тому, що в нього зараз є цивільна дружина, яка потребує його допомоги і вона зараз в стані вагітності.
В скоєному розкаявся.
Згідно наказу № 4 від 28.04.2014 року солдата запасу ОСОБА_4 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано старшим стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони 23 батальйону територіальної оборони ( нині військова частина польова пошта НОМЕР_1 ).
З довідки № 299 від 06.08.2014 року, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 приймає участь в антитерористичній операції з 01.06.2014 року.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки на службу з метою ухилитися від військової служби.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проходження служби.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння його розкриттю.
Крім того, ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що він приймав участь в антитерористичній операції, є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації на особливий період, зараз фактично має сім`ю, його цивільна дружина ОСОБА_5 знаходиться в стані вагітності, суд вважає можливим призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні відповідно ст. 62 КК України, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України, частково задовольнивши клопотання прокурора.
Кримінальним правопорушенням шкоди матеріального характеру не завдано, тому цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз та речових доказів по даному кримінальному провадженню нема.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу не обиралась, клопотання відносно цього в ході судового розгляду ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, суд за власною ініціативою не вирішує питання про обрання йому якогось виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і, із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 6 ( шести ) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралася.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1