Справа №: 127/1897/16-к
Провадження №: 1-кп/127/528/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005780 від 01.09.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з повною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 31.08.2015 приблизно о 18:00 год. перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , побачив у кімнаті свого співмешканця ОСОБА_4 ноутбук «Lenovo G 505s» в корпусі чорного кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме ноутбуку «Lenovo G 505s» в корпусі чорного кольору. Після цього ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю в квартирі ОСОБА_4 , а також переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вчинив крадіжку ноутбуку «Lenovo G 505s» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 85 від 27.01.2016, становить 8787,98 грн. Після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд заподіявши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 8787, 98 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину в інкримінованому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що він проживав на квартирі з ОСОБА_4 . Вкінці місяця останній попросив його виїхати з квартири, однак у ОСОБА_6 не було коштів на те щоб зняти іншу квартиру, а тому він вкрав ноутбук ОСОБА_4 та продав його через інтернет, а гроші витратив на оплату нової квартири наперед.
У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати, цивільний позов заявлений потерпілим визнав на суму 8787,98 грн.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , суду надала наступні показання, що він проживав разом з обвинуваченим та коли він повернувся з роботи то вдома не було його ноутбука, останній запитав ОСОБА_6 чи він не брав він його ноутбук, однак він сказав, що ноутбук не брав та не бачив. Ноутбук був придбаний у кредит та він ще сплачував шість місяці кредит за ноутбук якого у нього вже не було. Вартість ноутбуку на час придбання складала 9700 грн.
Цивільний позов підтримав у повному обсязі, на суму 14 462 грн., оскільки такою є вартість на даний час ноутбука схожого за комплектацією на викрадений ноутбук. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 просив суд суворо його не карати.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого, прокурора, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахування викладеного, аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого та те, що останній не відшкодував завдану шкоду потерпілому, суд вважає, що саме покарання у виді громадських робіт призначене ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

При вирішенні питання, щодо заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_4 , суд приймає до уваги положення постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», а саме відповідно до п. 5 постанови пленуму слідує, що при розгляді цивільного позову у кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України, не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

З урахуванням викладеного цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню на суму 8787,98 грн. (відповідно до висновку експертизи), оскільки потерпілим не надано жодного доказу реальної вартості викраденого ноутбука, натомість у цивільному позові зазначена вартість ноутбука, який не є предметом злочину та на обґрунтування його вартості надано витяг з мережі Інтернет, який не є допустимим доказом відповідно до вимог КПК України.

Крім того, процесуальні витрати по правовій допомозі потерпілого підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються відповідними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави в сумі 306,90 грн.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 8787,98 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 процесуальні витрати за оплату наданої правової допомоги у розмірі 1425 грн.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Вручити копію вироку ОСОБА_6 та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.
Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: