Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/639/16-к
Провадження № 1-кп/673/51/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора- ОСОБА_2 ,

обвинуваченої- ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000090 від 20.03.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, утриманців немає, не працюючої, раніше не судимої в силу ст.. 89 КК України

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 18.03.2016 року близько 18 год. 00хв., шляхом вільного доступу, проникла на горище житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала 23 кілограми волоських горіхів, загальною вартістю 345 грн., чим заподіяла ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 перебуваючи в приязних відносинах із ОСОБА_4 та будучи наділеною останнім за усним договором, правом тимчасового утримання корови червоно-рябої масті з використанням вигоди пов`язаної із таким утриманням, 19.03.2016 року близько 10год. перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 повторно з корисливою метою здійснила продаж ввіреної їй корови. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 6900грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у вчиненні даних злочинів визнала повністю і про обставини та мотиви скоєного дала показання аналогічні описовій частині вироку. Вказала, що тривалий час допомагає по господарству потерпілому ОСОБА_4 . В одну із п`ятниць березня 2016 року прийшла до будинку потерпілого з метою взяти кормів для годування корови потерпілого, яку утримувала у власному господарстві. Виявивши відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання, прийняла рішення про заволодіння волоськими горіхами, які останній зберігав на горищі будинку. З цією метою, вилізла на горище та через незачинені двері проникла в середину, звідки викрала горіхи загальною вагою 23 кг., які помістила в поліпропіленовий мішок, який попередньо взяла із собою для кормів. В подальшому викрадені горіхи реалізувала, а кошти витратила на власні потреби.

По епізоду заволодіння шляхом розтрати ввіреної їй потерпілим ОСОБА_4 корови, показала, що в січні 2016 року на прохання потерпілого взяла для тимчасового утримання корову червоно-рябої масті. Вказану корову утримувала у власному господарстві, здійснювала за нею відповідний догляд та використовувала молоко на свій розсуд з дозволу потерпілого. Для належного утримання тварини, потерпілий ОСОБА_4 надавав безоплатно корми. Коли в березні 2016 року помер брат, не маючи фінансової змоги здійснити його поховання, вирішила здійснити продаж тварини. З цією метою зателефонувала до знайомого заготовача тварин та без дозволу на те потерпілого реалізувала тварину, отримавши кошти в розмірі 6500грн., які витратила на організацію поховання свого брата. Завдані збитки частково відшкодувала потерпілому. В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винність підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 суду підтвердив, що в березні 2016 року помітив меншу кількість волоських горіхів у себе на горищі будинку. З метою з?ясувати місцезнаходження горіхів звертався до ОСОБА_3 , яка тривалий час допомагає йому по господарству, однак остання заперечувала свою причетність до їх зникнення. Крім того, підтвердив, що в кінці січня 2016 року домовився із ОСОБА_3 про утримання його корови у господарстві в зв`язку із браком місця у власному господарстві. Попередньо, спільно із ОСОБА_3 погодив, що остання буде надавати своє приміщення, здійснювати догляд за твариною та використовувати молоко для власних потреб. В свою чергу, він надавав ОСОБА_3 корм для належного утримання тварини. В березні 2016 року стало відомо, що у ОСОБА_3 помер брат та знаючи про її скрутне матеріальне становище, вирішив допомогти в організації збору коштів для здійснення поховання брата. В той час, зі слів сусідки дізнався, що обвинувачена здійснила продаж належної йому корови. В подальшому під час зустрічі із обвинуваченою за місцем її проживання остання підтвердила факт продажу тварини та зізналася у вчиненні крадіжки волоських горіхів.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену, потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 за епізодом викрадення волоських горіхів у потерпілого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у приміщення.

Дії обвинуваченої за епізодом реалізації ввіреної їй ОСОБА_4 тварини-корови червоно-рябої масті, суд кваліфікує за ч.3 ст.191 КК України як розтрата чужого майна, яке було ввірене обвинуваченій, вчинене повторно .

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України вчинила злочини кожен з яких є тяжким.

За матеріалами справи обвинувачена характеризуюється позитивно, раніше не судима в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є її щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину. Крім того, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин пов`язаний із розтратою ввіреного їй майна внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, пов`язаних із смертю брата, а тому, також, визнає дану обставину такою, що пом`якшує їй покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, а також всіх даних про особу обвинуваченої, її характеристики по місцю проживання, молодий вік, обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позиції потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченої, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 того ж Кодексу.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 не працює, вчинений злочин, передбачений ч.3 ст. 191 КК України не пов`язаний із її діяльністю, суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Також, враховуючи тяжкість злочину, особу винної і конкретні обставини справи, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставини, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до неї ст.ст.75, 76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати виннуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України на підставі яких із застосуванням ст.. 69 цього Кодексу призначити покарання за:

- ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст.. 69 цього Кодексу у виді 2 (двох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

У відповідності до ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Виконання вироку в частині покарання не здійснювати, якщо засуджена протягом іспитового строку не вчинить іншого злочину і виконає покладений на неї обов`язок.

Після набрання вироком законної сили:

-речовий доказ- корова червоно-рябої масті, яка передана на тимчасове зберігання ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1