печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління НП України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, зареєстрованого 26.01.2016 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000016, за погодженням прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, яке підтримав під час його розгляду та обґрунтовуючи його наступним.
ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, яке зареєстроване 26.01.2016 в ЄРДР за № 0000016 за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 і ч. 1 ст. 233 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні шахрайських дій, що виразилися у придбанні ним права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчинених в особливо великих розмірах, з використанням завідомо підробленого документа, а також за фактами вчинення службовими особами Генеральної прокуратури України службового підроблення документів і службової недбалості під час розподілу житла працівникам Генеральної прокуратури України, що спричинило тяжкі наслідки, та за фактом незаконної приватизації ОСОБА_5 службового житла в м. Києві.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог діючого законодавства, неодноразово використав право отримання жилого приміщення в першочерговому порядку, та забезпечив безоплатну приватизацію наданих йому квартир на члена своєї сім`ї (матір) та себе.
Так, будучи призначеним з 03.04.2002 на посаду старшого прокурора відділу ГПУ, ОСОБА_5 вперше звернувся із заявою (заява в матеріалах провадження відсутня) про надання йому однокімнатної квартири АДРЕСА_1 площею 48 квадратних метрів.
На підставі ордера № 29940 від 06.05.2003, виданого Печерською РДА, ОСОБА_5 отримав указану квартиру як службову на сім`ю з двох осіб (на себе та матір ОСОБА_6 ), які з 10.09.2003 прописані за цією адресою. 17.12.2004 ОСОБА_5 виписався з цієї квартири і як наслідок, на підставі рішення № 33569 від 21.12.2004 відділу приватизації державного житла Солом`янської РДА його матері ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на цю квартиру. 13.01.2005 ОСОБА_5 повторно зареєструвався вже у приватизованій його матір`ю квартирі.
При цьому, з 24.10.2003 на підставі договору дарування ОСОБА_6 володіла трикімнатною квартирою АДРЕСА_2 , де була прописана ще з 26.08.2003. Тобто, на момент отримання ОСОБА_5 службового житла в АДРЕСА_3 та його приватизації на ОСОБА_7 , остання була забезпечена житловою площею та мала постійне місце проживання.
Після цього, ОСОБА_5 та його мати 23.04.2010 знялися з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_6 , та 27.04.2010 зареєструвалися у квартирі АДРЕСА_2 , що також належала ОСОБА_6 .
Після цього, 07.05.2010 ОСОБА_5 вдруге подав заяву Генеральному прокурору України про надання йому службової квартири площею 155 м2 в АДРЕСА_4 , ввівши в оману керівництво ГПУ надаючи довідку від 29.04.2010 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, про те, що він нібито зареєстрований і проживає разом з сім`єю: дідусем ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_9 , у АДРЕСА_5 , чим обґрунтував необхідність надання йому службового житла більшої, аніж необхідно одній особі, площі.
У такий спосіб ОСОБА_5 повідомив неправдиві відомості про дійсний склад своєї сім`ї, створив штучні передумови отримання житла завищеної площі з одночасним приховуванням інформації про раніше отриману службову квартиру та її приватизацію матір`ю.
Розпорядженням Печерської РДА від 31.01.2010 № 305 ОСОБА_5 на сім`ю з чотирьох осіб, які фактично разом не проживали і були забезпечені власним житлом, було надано службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 площею 155 м2.
09.08.2010 на підставі листа № 3433 від 02.06.2010 заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 , розпорядженням Печерської РДА № 445 вказану квартиру виключено з числа службових.
02.12.2010 після звільнення ОСОБА_5 з органів прокуратури він продовжив користуватися наданою службовою квартирою АДРЕСА_6 .
Маючи умисел на безоплатне незаконне заволодіння житлом отриманим в якості службового ОСОБА_5 24.02.2014 подав до органу приватизації Печерської РДА заяву про приватизацію зазначеної квартири. До заяви ОСОБА_5 надав завідомо підроблений документ, а саме лист за нібито підписом заступника Генерального прокурора України ОСОБА_11 від 13.03.2014 № 13-73 вих-14, який в реєстраційний обліках ГПУ не значиться, щодо оформлення приватизації квартири АДРЕСА_6 на сім`ю ОСОБА_5 . При цьому, з 02.12.2010 по травень 2014 року ОСОБА_5 в органах прокуратури не працював.
На підставі наданих ОСОБА_5 документів, у тому числі завідомо підробленого листа заступника Генерального прокурора України, 31.03.2014 відділом приватизації Печерської РДА ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_6 .
У такий спосіб, ОСОБА_5 шляхом шахрайства та використання завідомо підробленого документа, незаконно забезпечив безоплатну приватизацію попередньо отриманої як службового приміщення квартири, тобто фактично заволодів квартирою АДРЕСА_6 , ринкова вартість якої станом на 31.03.2014 становила 2 342 980 грн., чим спричинив шкоду державним інтересам в особливо великих розмірах.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.
08.04.2016 заступником Генеральної прокуратури України складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
14.04.2016 ухвалою Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Санкція статті 190 ч. 4 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна винної особи.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення … конфіскації майна як виду покарання.
Арешт накладається на майно підозрюваного … за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна…
У зв`язку з тим, що майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 може бути джерелом для забезпечення можливої конфіскації майна виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.
Згідно з відомостями з Головного сервісного центру МВС України, станом на 29.07.2016 ОСОБА_5 на праві власності належить:
- автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , легковий універсал В, 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_4 .
Ураховуючи викладене, для забезпечення кримінального провадження, а саме можливої конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладанні арешту на зазначене майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , позбавивши його права на відчуження та розпорядження цим майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без виклику особи, у власності якої знаходиться майно.
Вислухавши обґрунтування слідчого та вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти висновку , що клопотання підлягає задоволенню, оскільки повністю відповідає вимогам ст.170 КПК України, оскільки арешт майна спрямований на забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання;

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , а саме на:
- автомобіль марки «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , легковий універсал В, 2013 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_4 ,
позбавивши його права на відчуження та розпорядження цим майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасований відповідно до порядку, визначеному ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1