АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3427/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
24 жовтня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 жовтня 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області, громадянина України, офіційно не одруженого, який не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих та розшукових дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший більш м`який запобіжний захід. На думку апелянта, слідчим та прокурором не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, захисник вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, є необґрунтованою. Також апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме відсутність інших повідомлень про підозру у вчиненні злочину, наявність на утриманні у ОСОБА_8 неповнолітньої дитини, міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та перебування у цивільному шлюбі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
01 серпня 2016 року о 20 год. 25 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж числа йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України.
03 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 вересня 2016 року включно.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_11 від 23 вересня 2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27 жовтня 2016 року.
23 вересня 2016 року слідчий СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , звернувся доГолосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовженняОСОБА_8 строку тримання під вартою.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року дане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 жовтня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення,тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати безпідставними.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч доводам захисника, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.
З урахуванням вищенаведеного слід прийти до висновку, що посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судового рішення є непереконливим, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, без визначення підозрюваному розміру застави з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 184 КПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 жовтня 2016 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 жовтня 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4