Справа 688/1013/16-к
№ 1-кп/688/40/16
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000172 з обвинувальним актом, що надійшов з Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня,

проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на

утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2002 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку №26 по вул. Артема в м. Шепетівка Хмельницької області, побачив, що між потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих через словесні образи неприязних відносин, виникла бійка, в ході якої ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в голову, а ОСОБА_9 у відповідь наніс ОСОБА_8 декілька ударів по голові, тулубу та інших частинах тіла. З метою допомогти своєму знайомому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 втрутився у бійку та, діючи з метою помсти за образу ОСОБА_9 , з метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, умисно наніс йому не менше трьох ударів кулаками рук по голові, тулубу та інших частинах тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синяка правого плеча, правого променево-зап?ястного суглобу, осаднення слизової верхньої і нижньої губ, ран слизової нижньої губи, перелому 2, 6, 7 ребер справа по середньо-ключичній лінії, крововиливів під м?які пориви голови скронево-потилично-тім?яна ділянка, крововиливів під м?яку та тверду оболочки речовини головного мозку та мозочка, зон забою речовини головного мозку тім?яних, скроневих, потиличної, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходились в прямому причинному зв`язку із настанням 23.07.2002 року в Хмельницькій обласній лікарні смерті ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, яке небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинила смерть потерпілого.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Захисник клопотання обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки строк даності притягнення його кримінальної відповідальності минув, так як з дня вчинення ним інкримінованого тяжкого злочину 18 липня 2002 року минуло десять років. Перебіг строку давності не переривався, так як ОСОБА_7 не ухилявся від досудового слідства і суду. З часу вчинення 18.07.2002 року злочину ОСОБА_7 за межі України не виїжджав, про наявність постанови слідчого про притягнення його до кримінальної відповідальності, його розшук дізнався після затримання в грудні 2015 року.

Прокурор вважає клопотання захисника передчасним і його розгляд можливим після дослідження матеріалів справи.

Потерпілий заперечує задоволенню клопотання захисника.

Обвинувачений пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриттю кримінального провадження не заперечує, оскільки від досудового слідства не ухилявся, про притягнення обвинуваченим, перебування в розшуку дізнався 17 грудня 2015 року від працівника Каховського відділу поліції, коли був викликаний для допиту свідком по факту вчинення непокори дільничному інспектору братом його дружини. З липня 2002 року безвиїзно проживає в с. Коробки Каховського району, де в серпні 2014 року зареєстрував своє місце проживання, де офіційно працював у різних товариствах та фермерських господарствах оператором крапельного зрошування, водієм навантажувача, охоронцем, з 2009 року має сім?ю, двоє малолітніх дітей, в 2012 році притягувався до адміністративної відповідальності працівниками ДАІ Каховського відділу міліції.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 4 статті 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , в силу ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, що визначено ч. 3 ст. 288 КПК України.

Перевіряючи чи ухилявся обвинувачений від досудового слідства суд виходить із наступного.

В силу положень ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Під ухиленням від слідства або суду з погляду на застосування статті 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

При з?ясуванні, які дії особи мають визнаватися юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому законом порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з?являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна. Проживання ОСОБА_7 з липня 2002 року по 01.08.2014 року без реєстрації в с. Коробки Каховського району Херсонської області, зупинення слідства у зв`язку з його розшуком і пред`явленням обвинувачення самі по собі не свідчать про ухилення від слідства. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 19.03.2015 року у справі № 5-1кс15.

ОСОБА_7 , не будучи обізнаним про проведення відносно нього досудового слідства, перебування в розшуку, не будучи усвідомленим про статус обвинуваченого, про що свідчить відсутність його підписів про ознайомлення з постановами про пред`явлення обвинувачення, обрання запобіжного заходу, не може бути визнаний особою, що ухилялася від досудового слідства в розумінні положень ч.2 ст. 49 КК України.

З липня 2002 року ОСОБА_7 проживає в с. Коробки Каховського району Херсонської області, де зареєстрований з 01.08.2014 року, фактично має сім?ю, двоє малолітніх дітей, офіційно працював до затримання у ФГ «ТРИЛАН», ФГ «ІРБІС», ТОВ «Грін Тім», позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Виходячи з наведеного, незважаючи на наявність постанови слідчого СВ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 11.09.2002 року про оголошення ОСОБА_7 в розшук, суд приходить до висновку, що він не ухилявся від досудового слідства та суду, тому перебіг давності з дня вчинення ним 18.07.2002 року злочину не зупинявся.

За наведених обставин клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки наявні передбачені кримінальним законом підстави та умови звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження по справі, позов потерпілого у своїх інтересах та інтересах матері ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду з роз`ясненням позивачу права звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання ухвалою законної сили суд знаходить змінити на особисте зобов`язання з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків прибувати до суду за першим викликом.

Долю речових доказів вирішено вироком Шепетівського міського суду Хмельницької області від 28.12.2002 року про засудження за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_9 .

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст.285, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.2 ст.121 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000172 13.12.2012 року.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, поклавши на обвинуваченого обов`язки прибувати до суду за першим викликом, звільнивши його з-під варти у залі судових засідань.

Позов потерпілого ОСОБА_5 , заявлений у своїх та інтересах матері ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши йому право звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1