Справа № 539/3355/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 15.12.1989 р. Лубенським міським судом за ч. 2 ст. 141 КК України на 2 р. позбавлення волі, згідно ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, постановою Лубенського міського суду від 15.03.1990 року скасовано відстрочку виконання вироку та направлено в місця позбавлення волі;

- 18.01.1995 р. Лубенським міським судом за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 р. позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26.09.2000 р. Лубенським міським судом за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 145, ст. 42 КК України на 4 р. позбавлення волі;

- 24.12.2003 р. Снигірівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 р. 5 міс. позбавлення волі;

- 21.09.2006 р. Лубенським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 р. позбавлення волі;

- 05.08.2008 р. Лубенським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України на 3 р. позбавлення волі;

- 22.06.2010 р. Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 3 р. позбавлення волі;

- 24.06.2014 року Лубенським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України та з урахуванням ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2015 року на 3 р. позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 15.02.2016 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
27.02.2016 року близько 16 год. ОСОБА_6 перебуваючи поблизу гаражу господарства, що в АДРЕСА_2 , та в ході розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_7 , помітив велосипед ХВЗ «Едельвейс», належний останньому, яким вирішив заволодіти. Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , взяв велосипед під приводом необхідності поїхати у власних справах, а насправді заволодів його велосипедом ХВЗ «Едельвейс» вартістю 1350 грн., на якому покинув місце вчинення злочину, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, 30.09.2016 року близько 17 год. ОСОБА_6 йшов по Володимирській площі в м. Лубни разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 та вів взявшись за руль велосипед «Минск» останнього, на якому знаходилась чоловіча шкіряна куртка «CITY collection smooth» і чоловіча парасолька чорного кольору належні ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_4 зустрів свою знайому ОСОБА_8 та зупинився для розмови. ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий відстав і за ним ніхто не спостерігає, вирішив вчинити крадіжку даного велосипеду з речами, що знаходились на ньому. Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, сів на чоловічій велосипед «Минск» вартістю 799 грн., на якому знаходились чоловіча шкіряна куртка «CITY collection smooth» вартістю 1799 грн. та чоловіча парасолька чорного кольору вартістю 182 грн. та разом із даним майном залишив місце злочину, розпорядившись ним за власним розсудом. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 2780 грн.

Крім цього, 15.10.2016 року близько 16 год. ОСОБА_6 перебував вдома у ОСОБА_5 в будинку останнього за адресою: АДРЕСА_3 . Через деякий час ОСОБА_5 пішов з будинку та ОСОБА_9 залишився сам у нього вдома. В цей момент у нього виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно , шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_5 алюмінієвий бідон, об`ємом 10 л. вартістю 384 грн. та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочинів при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочинів дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового процесу, при дослідженні фактичних обставин справи обмежився тільки допитом обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_6 , суд вважає ці показання достовірними.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України відповідно.

Згідно медичного висновку ОСОБА_6 примусового лікування не потребує.

Обставиною справи, що пом"якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав та виявив готовність нести покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України та як вбачається із обвинувального акту обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_6 , який вину в скоєному визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, обставини справи, що обтяжують та пом"якшують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України та за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи обставини справи, особу винного, суд вважає, що підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ст. ст. 69, 75 КК України не має.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого необхідно змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно вважати ОСОБА_6 засудженим на 2 (два) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу взяття під варту - з 29 листопада 2016 року.

Речові докази по справі : велосипед ХВЗ «Едельвейс» - залишити потерпілому ОСОБА_7 , чоловічу шкіряну куртку «CITY collection smooth», чоловічу парасольку чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 , алюмінієвий бідон, об`ємом 10 л. повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1