Справа № 536/1100/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, є опікуном ОСОБА_7 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2016 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на узбережжі озера поблизу села Новоселівка Кременчуцького району Полтавської області, де відпочивав разом із ОСОБА_8 та її неповнолітніми дітьми. В цей же час на протилежній стороні вказаного вище озера ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прав у озері свої особисті речі.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_4 без одягу, підійшли до нього та зробили йому зауваження, після чого між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 умисно наніс декілька ударів кулаком в ділянку голови та в ділянку лівої половини грудної клітки ОСОБА_4 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №729 від 06.07.2016 року були спричинені тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців на обличчі, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути долоні стиснуті в кулак, або інші предмети з подібними характеристиками і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та синця на лівій половині грудної клітки, лівому плечі, садна на лівій вушній раковині і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив так, як викладено вище в мотивувальній частині вироку, в скоєному щиро розкаявся та вибачився перед потерпілим за свої дії.

Фактичні обставини справи як обвинуваченим, так ніким з інших учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази за згодою учасників судового розгляду не досліджувалися судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 статті 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

ОСОБА_5 раніше не був судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 КК України, призначивши йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1