Справа № 588/640/16-к
1-кп/588/106/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та клопотання захисника і обвинувачених про зміну додаткових обов`язків, покладених при застосуванні домашнього арешту, у кримінальному провадженні стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 186 КК України, частиною 2 статті 309 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 186 КК України,
У С Т А Н О В И В :
Прокурор Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 30.08.2016 року звернувся до суду із клопотанням про заміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання прокурора мотивовано тим, що 19 серпня 2016 року ОСОБА_4 ухвалою Тростянецького районного суду застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 . У клопотанні прокурор вказав, що незважаючи на вищевказане обмеження ОСОБА_4 самовільно залишив місце свого проживання, та у нічний час, а саме 22 год. 00 хв. пішов до магазину «Кристал», що розташований в м. Тростянець по вул.Набережній (на відстані приблизно 4-5 км. від вулиці Разіна, де проживає обвинувачений), з метою придбати собі сигарет, що підтверджується рапортом оперуповноваженого Тростянецького ВП ОСОБА_10 , поясненнями бабусі ОСОБА_4 ОСОБА_11 , яка на запитання працівників поліції, які прибули до місця мешкання ОСОБА_4 , з метою перевірки, пояснила, що її онук вдома відсутній, і куди він пішов їй невідомо.
Ураховуючи, викладене та те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, порушив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишивши місце свого проживання, постійного місця роботи не має, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має, що вказує на наявність ризиків того, що останній може переховуватись від суду, а також враховуючи, достатні підстави вважати, що існує ризик того, що обвинувачений може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, і зважаючи, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав просив його задовольнити, при цьому також заявив клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_12 із забороною залишати місце проживання цілодобово.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. ОСОБА_4 визнав, що 29 серпня 2016 року пізно увечері приблизно 40 хвилин його не було у будинку за місцем проживання, при цьому пояснив, що йому зателефонував його брат, з метою розмови з яким він вийшов на невелику відстань від власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке розташоване біля лісу у місті Тростянці. Брат не міг прийти до його будинку, оскільки у нього погані стосунки з бабусею, з якою проживає обвинувачений. У цей момент приїхали для перевірки його місця перебування працівники поліції, які потім йому зателефонували і попросили прийти для надання пояснень, що він одразу і зробив. Протягом 30 серпня 2016 року він перебував у відділі поліції, а потім його відпустили, попередивши, що в суді буде вирішуватись питання зміни запобіжного заходу. ОСОБА_4 вказав, що у поясненнях працівникам поліції про те, що ходив за сигаретами, написав неправду, оскільки про те, що він розмовляв по телефону з братом йому не повірили. ОСОБА_4 пояснив, що з роз`яснень працівників поліції він вважав, що йому дозволено перебувати на незначній відстані від власного подвір`я. Обвинувачений ОСОБА_4 просив залишити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і просив дозволити деякий час протягом доби залишати місце проживання, оскільки він не в змозі перебуваючи вдома цілодобово вирішити питання відшкодування шкоди потерпілому.
Захисник ОСОБА_6 , заперечуючи проти клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу його підзахисному, вказав, що ОСОБА_4 виконує покладені на нього обов`язки, оскільки з`являється на виклик в судове засідання, не має наміру ухилятись від суду, не вчиняв спроб впливу на потерпілого та свідків, прокурором не доведено, що такі спроби впливу мали місце, відсутні докази звернення свідків чи потерпілого до правоохоронних органів з цього приводу. Крім того, захисник вказав, що прокурором взагалі не мотивовано яким саме іншим чином обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню. Захисник, у свою чергу, просив залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, змінивши обов`язок цілодобового перебування за місцем проживання на обов`язок перебування вдома в певний період доби, що дозволило б обвинуваченому заробляти кошти та вирішувати питання відшкодування шкоди потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_5 у питанні вирішення клопотання прокурора стосовно зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 поклався на розсуд суду. При цьому просив залишити відносно себе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дозволивши йому у певний період часу протягом дня залишати місце свого проживання, щоб мати можливість влаштуватись на роботу, і крім того вирішити питання компенсації потерпілому завданої шкоди.
Потерпілий ОСОБА_7 остаточно, визначившись із позицією, вказав, що оскільки йому внаслідок вчинення злочину завдано шкоду, він наполягає на її відшкодуванні обвинуваченими, які перебуваючи під вартою чи під цілодобовим домашнім арештом позбавлені можливості її компенсувати. Тому, посилаючись на ці обставини, потерпілий ОСОБА_7 просив суд залишити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому просив пом`якшити умови їх перебування під таким арештом, дозволивши їм протягом певного часу залишати місце свого проживання.
Заслухавши, думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов таких висновків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно до 17 жовтня 2016 року із забороною залишати будинок за указаними адресами цілодобово, забороною відлучатись за адміністративні межі міста Тростянця Сумської області, та з покладанням обов`язку прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою.
При зміні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт, суд виходив з того, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України змінились, при цьому суд, врахував особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке йому загрожує, та з огляду на недоведеність прокурором обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
За змістом статті 201 КПК України обвинувачений, захисник також мають право звернутись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою, виходячи з вимог статті 200 КПК України, суд повинен керуватися загальними засадами застосування запобіжного заходу та з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких можлива зміна запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Ураховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 186 КК України, частиною 2 статті 309 КК України, на підставі сукупного аналізу даних, які характеризують його особу, який раніше судимий, на цей час не працює, неодружений, проте має постійне місце проживання у місті Тростянці разом з бабусею похилого віку, враховуючи його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, який визнавав вину частково, погоджувався надавати свідчення, брав участь у слідчих діях, з огляду на ненадання стороною обвинувачення доказів спроб вчинення ОСОБА_4 впливу на свідків та потерпілих чи наміру іншим чином перешкодити установленню істини у цій справі, з огляду на безумовне дотримання ним на цей час обов`язку прибуття на виклик до суду, суд дійшов висновку, що перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за таких обставин не є виправданим і не сприятиме можливості добровільно відшкодувати обвинуваченим шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_7 , на компенсації якої останній наполягає, подавши цивільний позов у кримінальному провадженні.
Посилання прокурора на відсутність обвинуваченого ОСОБА_4 о 22 год. 00 хв. 29 серпня 2016 року у будинку за місцем його проживання, саме по собі без доказів вчинення ОСОБА_4 спроб ухилитись від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню, не є підставою для обмеження його свободи шляхом тримання під вартою і не свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України та не може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів того, що протягом періоду перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом (з 19.08.2016 по 11.10.2016 року) останній ще допускав систематично інші випадки залишення будинку за місцем проживання. Твердження прокурора про перебування ОСОБА_4 29.08.2016 року о 22 год. 00 хв. біля магазину «Кристал», що розташований в м.Тростянець по вул.Набережній на відстані приблизно 4-5 км. від вулиці Разіна, де проживає обвинувачений, куди він пішов, щоб придбати цигарки, ґрунтується лише на поясненнях самого ОСОБА_4 , які він надавав у відділі поліції і від яких в подальшому відмовився під час судового засідання. При цьому суд звертає увагу на те, що посилання оперуповноваженого Тростянецького відділення поліції ОСОБА_10 у рапорті на пояснення ОСОБА_11 про те, що за її словами її онук ОСОБА_4 пішов з дому за цигарками, суперечать поясненням самої ОСОБА_11 , яка вказала, що їй невідомо де її онук, оскільки в цей час вона відпочивала.
За установлених обставин, необхідності на цей час в обмеженні права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження та застосування до ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, судом не установлено.
Тому для забезпечення належної процесуальної поведінки і виконання покладених процесуальних обов`язків, з метою запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, ураховуючи особу обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 181 КПК України слід залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, продовживши строк тримання його під домашнім арештом до двох місяців.
При цьому ураховуючи, доводи сторони захисту та позицію потерпілого ОСОБА_7 про необхідність надання можливості обвинуваченому ОСОБА_4 вирішити питання добровільного відшкодування шкоди потерпілому, суд дійшов висновку про наявність на цей час підстав відповідно до статті 201 КПК України для зміни ОСОБА_4 раніше визначеного обов`язку не залишати цілодобово місце свого проживання на обов`язок не залишати житло у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження за клопотанням прокурора запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 та наявності підстав для зміни покладеного раніше обов`язку цілодобово не залишати житло, суд виходить з таких мотивів.
Ураховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 186 КК України, на підставі сукупного аналізу даних, які характеризують його особу, який раніше судимий, на цей час не працює, неодружений, проте має постійне місце реєстрації та проживання у місті Тростянці, враховуючи його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, який вину визнавав повністю, погоджувався надавати свідчення, щиро розкаявся, сприяв досудовому розслідуванню, безумовно дотримується умов перебування під домашнім арештом, дотримується обов`язку прибуття на виклик до суду, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовживши строк його тримання під домашнім арештом до двох місяців.
При цьому ураховуючи доводи ОСОБА_5 про його намір та бажання працевлаштуватись, з огляду на позицію потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне змінити ОСОБА_5 раніше визначений обов`язок не залишати цілодобово місце свого проживання на обов`язок не залишати житло у певний період доби, що сприятиме можливості добровільно відшкодувати обвинуваченим шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_7 , на компенсації якої останній наполягає, подавши цивільний позов у кримінальному провадженні.
За таких обставнин, керуючись вимогами ст.ст. 181,183, 194, 200, 201 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну додаткових обов`язків, покладених судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовживши строк тримання під домашнім арештом до 05 грудня 2016 року включно.
Змінити покладені на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2016 року додаткові обов`язки, поклавши наступні обов`язки:
а) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;
б) заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 16-00 год. до 09-00 год. наступної доби за винятком випадків прибуття до прокурора, суду за викликом;
в) не відлучатися за адміністративні межі м.Тростянець Сумської області без дозволу суду.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під домашнім арештом із забороною залишати місце проживання цілодобово - задовольнити частково.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну додаткових обов`язків, покладених судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Залишити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , продовживши строк тримання під домашнім арештом до 05 грудня 2016 року включно.
Змінити покладені на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2016 року додаткові обов`язки, поклавши наступні обов`язки:
а) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;
б) заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 16-00 год. до 09-00 год. наступної доби за винятком випадків прибуття до прокурора, суду за викликом;
в) не відлучатися за адміністративні межі м.Тростянець Сумської області без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали для виконання в частині контролю за поведінкою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направити до Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1