Провадження №1-кс/127/4948/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року, а саме на транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 30 червня 2016 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовує тим, що ним було за власні кошти придбано автомобіль марки «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , придбане майно ініціатор клопотання поставив на відповідний облік.

В подальшому ОСОБА_3 дізнався, що в провадженні слідчого ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, внесене в до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 05.05.2016 року за фактом замаху на контрабандне переміщення небезпечних наркотичних засобів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 305 КК України. Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 звернувся з клопотанням на арешт майна. Ухвалою слідчого судді від 17.05.2016 року було накладено арешт на вказаний автомобіль, який, на думку слідчого, є предметом кримінального правопорушення та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги те, що транспортний засіб «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, що відповідає вимогам ст. 167 КПК України та з метою встановлення істини в кримінальному провадженні та проведення належного досудового розслідування, наявності ризиків відчуження та приховування транспортних засобів, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на транспортні засоби, зокрема на вказаний автомобіль.

Ініціатор клопотання вважає, що накладення арешту щодо його власності є безпідставними та таким, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_3 , захищенні Конституцією України.

Крім того, ініціатор клопотання вказав, що автомобіль має іноземний технічний паспорт та реєстрацію і ОСОБА_3 змушений з певною періодичністю перетинати кордон України, однак на даний час ОСОБА_3 несе збитки.
На сьогоднішній день жодних слідчих дій по відношенню до даного автомобіля не було зроблено, що фактично дає підстави стверджувати, що ні слідчий, ні прокурор не зацікавлені у найскорішому вирішенні справи, що фактично на сьогоднішній день позбавляє власника автомобіля вільного та безперешкодного використання, вважає, що за цей час у слідства було достатньо часу для проведення відповідних досліджень, призначення та проведення експертиз.

На звернення скаржника до слідчого про повернення вищевказаного автомобіля слідчий ОСОБА_4 відмовив, посилаючись на те, що на автомобіль згідно ухвали Вінницького міського суду від 17.05.2016 року в рамках кримінального провадження № 0000024 від 05.05.2016 року було накладено арешт, тому даний транспортний засіб знаходиться у якості речового доказу на законних підставах.

Відмова слідчого скасувати арешт щодо його автомобіля та повернути належний на праві власності автомобіль є незаконною з наступних підстав.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в судове засідання скаржника як власника автомобіля, в порушення ст. 163 КПК України, ніхто не викликав.

Слідчим навіть не було допитано ініціатора клопотання про обставини придбання зазначеного автомобіля.

Тобто старший слідчий СВ УСБУ України у Вінницькій області ОСОБА_4 протиправно і незаконно не повертає тимчасово вилучене майно його володільцеві, а тому скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 уточнив клопотання, зокрема просив повернути йому вищезазначений транспортний засіб на відповідальне зберігання. Суду пояснив, що за наявною інформацією відносно свідоцтва про реєстрацію ТЗ та автомобіля вже були проведені необхідні експертизи, тобто необхідність, за якої було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , на даний час вже відсутня.

Тому вважає, що транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль може бути передане йому на відповідальне зберігання у відповідності до ст. 174 КПК України.

Старший слідчий СВ УСБУ України у Вінницькій області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, суд находить, що уточнене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Абзац перший частини першої статті 174 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013\

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у межах кримінального провадження №0000024 від 05.05.2016 року за клопотанням старшого слідчого СВ УСБУ України у Вінницькій області ОСОБА_4 ухвалою Вінницького міського суду Вінницькоїобласті від 17.05.2016 року було накладено арешт на транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль.

Суд приймає до уваги пояснення ініціатора клопотання про те, що даний автомобіль той добросовісно придбав за власні кошти, та находить, що ОСОБА_3 дійсно є добросовісним володільцем вказаного автомобіля.

Також відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Слід зазначити, що в даному випадку у кримінальному провадженні № 0000024 від 05.05.2016 року речовими доказами є транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 , однак на підставі ч.6 ст.100 КПК України суд находить, що слід передати ОСОБА_3 як законному володільцю вказаний автомобіль та інше майно на відповідальне зберігання.

При цьому суд критично ставиться до твердженя скаржника, про те, що слід скасувати накладений 17.05.2016 року ухвалою суду арешт на транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 , оскільки ініціатор клопотання не надав жодних доказів на обгрунтування вимог щодо скасування арешту та не довів, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 100, 170-174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задоволити.

ОСОБА_5 майно, на яке було накладено арешт у відповідності до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року, а саме на транспортний засіб: «BMW 525D», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , довіреність від 02.04.2016 на автомобіль «BMW 525D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , іноземний технічний паспорт № НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, на відповідальне зберігання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: