Справа № 685/234/16-к
Провадження № 1-кп/685/22/16
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2016 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь кримінальне провадження, внесене 11 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040, про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кунча Теофіпольського району Хмельницької області, проживає там же по АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 25 червня 2008 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02 жовтня 2012 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в перший числах лютого 2016 року, перебуваючи на території автовокзалу в смт Теофіполь, в ході розмови із незнайомцем, який представився ОСОБА_6 та який прямував із зони АТО в м. Тернопіль, придбав в останнього 28 патронів калібру 5,45 мм, які являються вилученими із вільного обігу, та незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, зберігав 25 вищезазначених патронів у власному житловому будинку по АДРЕСА_1 , а 3 патрони носив з собою у правій кишені штанів до їх вилучення працівниками Теофіпольського ВП ГУ НП у Хмельницькій області 12 лютого 2016 року в ході обшуку.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною 26 лютого 2016 року між прокурором та підозрюваним.

Згідно даної угоди підозрюваний беззастережно та повністю визнав свою вину у придбанні, зберіганні та носінні без передбаченого законом дозволу 28 патронів калібру 5,45 мм, сторонами договору визначена міра покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

В ході судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою вину та просив затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого та прокурор вважають за можливе затвердити угоду.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, доводи захисника та прокурора суд не знаходить підстав для затвердження даної угоди, оскільки її умови суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України.

Частина 1 ст. 472 КПК України передбачає, що в угоді про визнання винуватості зазначаються, крім інших умов, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

При винесенні вироку на підставі угоди суд, згідно ст. 475 КПК України, переконавшись у можливості затвердження угоди, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених для ухвалення вироків на підставі угоди, зокрема, визначена міра покарання та мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку.

Загальні вимоги до обвинувальних вироків, визначені пунктом 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, передбачає обов`язкове зазначення у мотивувальній частині вироку мотивів призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

В тексті угоди про визнання винуватості, наданої для затвердження суду, відсутні обґрунтування неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбуванням покарання з випробуванням, враховуючи дві пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих.

Невмотивованість в тексті угоди відмови у звільненні від відбування покарання позбавляє суд можливості вирішити питання про відповідність угоди вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, тому така угода цим законодавчим акта не відповідає та не може бути затверджена.

Оскільки угода була укладена на етапі досудового розслідування, а не в ході судового розгляду кримінального провадження, тому кримінальне провадження підлягає поверненню до прокурора для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 314, 472, 474 ч. 7 п.1, 3 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 26 лютого 2016 року в смт Теофіполь між старшим прокурором групи прокурорів прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури, юристом 3 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження № 0000040 повернути до Старокостянтинівської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1