печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчих М.ССвідлера, ОСОБА_3 , захисника адвокат ОСОБА_4 , особи , що звернулася зі скаргою ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими ,

В С Т А Н О В И В :

10.12.2015 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03.12.2015 про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_5 посилається на те, що нею до Генеральної прокуратури України 02.12.2015 подано клопотання про визнання ОСОБА_5 та її батька ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні, в подальшому постановою слідчого від 03.12.2015 відмовлено у визнанні потерпілою стороною, вважаючи дану постанову необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого визнати їх потерпілими в кримінальному провадженні № 0002605.

У судовому засіданні особа, що подала скаргу ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.

Слідчі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення скарги, просили відмовити зазначивши, що постанова про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника особи, що подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002605 від 20.11.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 373 КК України.

02.12.2015 ОСОБА_5 звернулася до Генеральної прокуратури України із заявою про визнання її та батька ОСОБА_7 потерпілими у кримінальному провадженні № 0002605.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03.12.2015 відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_5 та її батька у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим прокурор зазначав, що на даній стадії досудового розслідування відсутні будь-які підтвердження фактів, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, зазначає, що сама по собі заява ОСОБА_5 не можу бути єдиним підтвердженням цього, оскільки викладені в заяві доводи потребують ретельного розслідування, під час якого можуть бути підтвердженні або спростовані.

Разом з тим, особа яка звернулася із скаргою ОСОБА_5 у скарзі вказала, що вона з дитинства хворіє на тяжку невиліковну психічну хворобу епілепсію, даний факт не заперечувався у судовому засіданні, про те враховуючи стадію досудового розслідування та необхідність встановити слідчим, що саме кримінальним правопорушення завдана останній шкода, що має місце посилання слідчого у своїй постанові про відмову у визнанні потерпілим.

Також, неможливо не погодитися із висновком слідчого щодо того, що на даному етапі досудового розслідування відсутній факт вчинення кримінального правопорушення, а також відсутній причинний зв`язок із будь-якими діями чи подіями.

У заяві про визнання потерпілим ОСОБА_5 вказує, що внаслідок неправомірних та протиправних дій їй завдано моральну, фізичну та майнову шкоду, разом з тим не зазначає у якому розмірі за яких обставин їй завдана шкода.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03.12.2015 про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 03.12.2015 року про відмову у визнанні потерпілими. - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1