Справа № 644/7971/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
04 листопада 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника Харківської виправної колонії № 43 - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що він відбуває покарання призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2015 року, за яким йому призначене покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Після цього вироку відносно нього ухвалено, ще два вироки Московським районним судом м. Харкова від 23.03.2015 р. та від 14.01.2016 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.06.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 11.09.2014 р. по 19.02.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.05.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 23.03.2015 р. по 06.06.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за цим вироком, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 20.02.2015 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Згідно розпорядження суду зазначений вирок набрав законної сили 22.02.2016 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за трьома вказаними вироками, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому рахувати з 11.09.2014 року.

Засуджений вважає, що існують підстави для його звільнення, передбачені ст. 81 КК України так як він відбув більше 2/3 строку призначеного за вироками покарання, а також страждає на ряд хронічних захворювань.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання та доводи наведені в його обґрунтування підтримав.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став.

Прокурор вважав клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, засудженого, представника адміністрації колонії приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.09.2013 року до покарання за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання за вироком рахується з 11 вересня 2014 року, з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за даним кримінальним провадженням. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. На підставі ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахується з 23.03.2015 року. Вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.01.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання за вироком рахується з 20.02.2015 року , з часу коли ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні. Також зазначеним вироком засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за цим вироком, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 20.02.2015 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Згідно розпорядження суду зазначений вирок набрав законної сили 22.02.2016 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.06.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.03.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 11.09.2014 р. по 19.02.2015 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.05.2016 року засудженому зараховано у строк відбування покарання призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у новій редакції, строк попереднього ув`язнення з 23.03.2015 р. по 06.06.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за трьома вказаними вироками, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому рахувати з 11.09.2014 року.

Отже строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 11.09.2014 р. На час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 частини призначеного покарання.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області особової справи , ОСОБА_5 неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, станом на 04.11.2016 р. характеризується негативно, має два непогашені стягнення, заохочень не має, не працевлаштований, до робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність заохочень та стягнень у засудженого на час звернення до суду з клопотанням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Доводи засудженого про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1