АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/1215/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/360/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Февральськ Амурської області Російської Федерації,

українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений,

не працює, раніше судимий:

1)12.05.2010 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. 15.06.2012 року звільнений з Синельниківської ВК умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 4 дні;

2)18.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням від відбування призначеного покарання строком на 1 рік, та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6

представник КВІ ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні подання начальника Тернівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року було задоволено подання начальника Тернівського РВ КВІ м. Кривого Рогу УДПтСУ України в Дніпропетровській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням від відбування призначеного покарання строком на 1 рік, та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 , перебуваючи на обліку у кримінально-виконавчій інспекції, не виконав умови звільнення його від відбування покарання з випробуванням і в період вересня 2015 року березня 2016 року без поважних причини та дозволу кримінально-виконавчої інспекції змінив місце проживання та не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, чим ухилився від відбування призначеного йому покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що в період з 18.08.2015 року і до 01.04.2016 року він не отримував викликів з Тернівського РВ КВІ м. Кривого Рогу УДПтСУ України в Дніпропетровській області, а 01.04.2016 року знайшов біля вхідних дверей своєї квартири записку про необхідність явки та з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, де дізнався, що він нібито ухиляється від відбування покарання, змінив місце проживання та не з`являється на реєстрацію.

Апелянт зауважує, що постійно проживає за своєю адресою, однак періодично не буває вдома, оскільки навідує своє цивільну дружину та новонароджену доньку.

Як стверджує засуджений, факт його постійного проживання за адресою, зазначеною у вироку суду першої інстанції, підтверджується актом про постійне проживання від 11.04.2016 року, підписаного його сусідами, які також можуть підтвердити, що ним проводились ремонтні роботи у квартирі, у зв`язку з чим він постійно виносив на смітник будівельне сміття.

ОСОБА_6 зазначає, що він не переховується від кримінально-виконавчої інспекції, наміру ухилятися від відбування призначеного покарання в нього не було, він щиро намагається стати на шлях виправлення та до суду першої інстанції з`явився за першим викликом.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та представник кримінально-виконавчої інспекції заперечували проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну і обґрунтовану; засуджений підтримав апеляційну скаргу та наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Більш того, суд має привести відповідні мотиви і підстави висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.

Так, вирок відносно ОСОБА_6 був ухвалений 18 серпня 2015 року, за яким засудженого було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з випробуванням строком на 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (а.к.п. 3).

Після отримання копії зазначеного вироку суду першої інстанції, 19.10.2015 року за вих. № 4842 кримінально-виконавчою інспекцією було направлено виклик ОСОБА_6 (а.к.п. 5), в якому вказано на необхідність прибуття засудженого 29.10.2015 року для постановлення його на облік та роз`яснення умов і порядку відбування покарання з випробуванням, за яким останній до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився.

У зв`язку з неявкою засудженого до кримінально-виконавчої інспекції 29.10.2015 року, йому було направлено повторний виклик 30.10.2015 року за вих. № 5066 (а.к.п. 6).

Однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні підтвердження своєчасного отримання засудженим ОСОБА_6 вищезазначених викликів до кримінально-виконавчої інспекції.

Крім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_6 підтвердив, що не отримував викликів від 19.10.2015 року та 30.10.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції, а лише 01.04.2016 року знайшов біля вхідних дверей свого помешкання записку, написану від руки, про те, що йому необхідно терміново з`явитися до Тернівського РВ (а.к.п. 35).

На підтвердження дотримання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, щодо відсутності змін у місці проживання, засудженим до своєї апеляційної скарги було долучено акт від 11.04.2016 року, підписаний сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтверджують факт проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2015 року та до моменту складення акту (а.к.п. 36).

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи подання начальника Тернівського РВ КВІ м. Кривого Рогу УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , не навів достатнього обґрунтування прийнятого ним рішення, мотиви і підстави висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання, а неявка засудженого для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію при тих доказах, які були надані на підтвердження подання начальника КВІ, не дають підстав для прийняття рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

За таких умов, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а у задоволенні подання начальника Тернівського РВ КВІ м. Кривого Рогу УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі слід відмовити.

Зважаючи на викладене, на підставі ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням від відбування призначеного покарання строком на 1 рік, та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, скасувати.

Відмовити у задоволенні подання начальника Тернівського РВ КВІ м. Кривого Рогу УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4