Справа № 128/1050/16-к
ВИРОК
Іменем України
06 квітня 2016 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницької області Вінницького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого:
30.12.2004 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, 75 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
27.10.2004 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, 75, 76, 104 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу 510 грн., з іспитовим строком 3 роки;
02.10.2006 року Вінницьким районним судом, Вінницької області ч. 1 ст. 389, 71, ст. 72 ч.1 п. «б» КК України до 5 років І місяць позбавлення волі.
Звільнений 11.12.2009 року з місць позбавлення волі умовно-достроково (невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців),
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України,
21.11.2015 року, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань, зайшов на територію господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 , підійшов до будинку, в який проник шляхом ривка за ручку вхідних дверей, звідки намагався вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_5 , а саме: рукавиці зеленого кольору від спец-костюму ОЗК, святкові прикраси (дощик) сріблястого кольору, патефон марки «Сиріус-5», яке поклав у мішок зеленого кольору, на загальну суму 300 грн., яке виніс з будинку, та залишив на території домогосподарства біля паркану. Продовжуючи свій злочинний умисел, підійшов до господарського приміщення, яке розташоване на території даного господарства, куди проник шляхом зриву навісного замка, різким ривком за ручку вхідних дверей, звідки намагався вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_5 , яке частково знаходилось у дерев`яних ящиках, а саме металеві залишки трубопроводу вагою 43 кілограми, загальною вартість 107.5 грн., (вартість одного кілограму металобрухту становить 2,5 грн.), які він виніс з приміщення та залишив на території домогосподарства, після чого повернувся за металевою трубою вагою 35 кілограм, загальною вартістю 87,5 грн., яку виніс з приміщення, однак був помічений сусідкою ( ОСОБА_6 ), в результаті чого ОСОБА_4 залишивши дані предмети зник з місця вчинення кримінального правопорушення, не довівши злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за ст. 185 ч.3, ч.2 ст.15 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин з підстав, викладених в обвинувальному акті, а саме, що він 21.11.2015 року, приблизно о 20:00 год., домовився з ОСОБА_7 про вчинення крадіжки і вони зайшли на територію господарства, що в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , підійшли до будинку, куди проникли шляхом ривка за ручку вхідних дверей, звідки намагались вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_5 , а саме: рукавиці зеленого кольору від спец-костюму ОЗК, святкові прикраси (дощик) сріблястого кольору, патефон марки «Сиріус-5», яке поклали у мішок зеленого кольору, після чого винесли з будинку, та залишили на території домогосподарства біля паркану. Потім вони, продовжуючи задуману крадіжку, повернулись в подвір`я і намагались вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_5 із сараю, яке частково знаходилось у дерев`яних ящиках, а саме металеві залишки трубопроводу, які вони винесли з приміщення та залишили на території домогосподарства, після чого повернулись за металевою трубою, взявши яку виніс з приміщення, однак був помічений сусідкою ( ОСОБА_6 ), та втік.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду кримінального провадження у його відсутність, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, і просив покарати його без реального позбавлення волі.
За згодою учасників процесу, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3, ч.2 ст.15 КК України, як закінчений замах на умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та сховище.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини його вчинення, що він офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, позицію державного обвинувача та думку потерпілого, викладену в письмовій заяві, щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілого та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3, ст.15 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) року.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: