Справа № 466/2030/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/271/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст.198 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0002718 від 26.11.2014 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребенів Сколівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним за ст. 198 КК України та призначено йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст.75,76 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 маючи умисел на заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, умисно придбав у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановлених слідством осіб майно, завідомо для нього одержане злочинним шляхом, а саме: мобільний телефон марки Nokia, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Нокія, ІМЕІ: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки LG, ІМЕІ: НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки Леново, ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ 2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки Леново, ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 ; мобільний телефон марки Престіжіо, ІМЕІ 1: НОМЕР_15 , ІМЕІ 2: НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки НТС, ІМЕІ: НОМЕР_17 ; планшет марки Асус, ІМЕІ: НОМЕР_18 та ноутбук марки «Fujitsu» сірого кольору. Після цього, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що вище вказане майно одержане злочинним шляхом, зберігав його за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Все вищевказане майно ОСОБА_8 в подальшому мав на меті збути з метою особистої наживи. Окрім цього, ОСОБА_8 придбав, зберігав та намагався збути через відділення «Нової Пошти» №8, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. І. Мазепи, 37, невстановленій особі ноутбук марки «Fujitsu» сірого кольору, який завідомо для нього був одержаний злочинним шляхом.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу злочину, покликаючись на те, що оскаржуваний вирок є незаконним, оскільки судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а також неправильно застосовані норми матеріального права, жодним із доказів, які наведені судом у вироку, не підтверджено умислу його підзахисного ОСОБА_8 на вчинення злочину, передбаченого ст. 198 КК України, а навпаки відсутність такого умислу в нього підтверджується показами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Окрім цього апелянт звертає увагу суду на те, що покази ОСОБА_11 , суд мав би оцінити критично щодо логін-пароля на ноутбуці і вказані покази ОСОБА_11 щодо логін-пароля на ноутбуці абсолютно нічим не підтверджені, оскільки немає сенсу ОСОБА_8 відправляти потенційному покупцю ноутбук, який неможливо включити без логін-пароля, щоб перевірити його справність, чому саме ОСОБА_8 обвинувачують в тому, що він намагався збути ноутбук Фюджитсу невстановленій особі, коли ОСОБА_12 чітко вказує, що даний ноутбук по його проханню «купляв» його товариш з Києва, якого для органів досудового слідства встановити та допитати не становило жодної проблеми, оскільки саме покази цього свідка могли б значно прояснити ситуацію щодо купівлі ним у ОСОБА_8 ноутбука, а окрім цього звертає окрему увагу суду апеляційної інстанції на те, що жодних документів на цей ноутбук у ОСОБА_11 немає.
Також апелянт покликається на те, що при винесені вироку місцевий суд покликався як на один із доказів вини ОСОБА_8 на протокол пред`явлення для впізнання ОСОБА_11 ноутбуків, а така слідча дія була проведена з грубим порушенням норм ч.2 ст. 229 КПК України, оскільки для впізнання потерпілому ОСОБА_11 було пред`явлено ноутбук «Фюджитцу» світло-сірого кольору, а також ноутбуки «Компаюо», «Асус» і «НР», при цьому два з них були чорного кольору, а один - темно-синього кольору, а тому даний доказ не може бути допустимим.
Крім того в апеляції звертається увага на те, що у матеріалах вказаного кримінального провадження є доручення начальника органу досудового розслідування ОСОБА_13 про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_14 від 23.10.2014 року, а також доручення про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_15 від 26.11.2014 року. Жодного доручення начальника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_16 у матеріалах даного кримінального провадження немає, а тому слідчий ОСОБА_16 не була уповноважена, а відтак не мала жодної законної підстави проводити досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги але вважає, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду за грубі порушення чинного законодавства, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судової справи обвинувальний акт і кримінальне провадження № 0002718 від 26.11.2014 року відносно ОСОБА_8 надійшли до Шевченківського районного суду м. Львова 18.03.2015 року і цього ж дня шляхом автоматичного розподілу справ між суддями справу було призначено головуючому судді ОСОБА_1 , яка всупереч вимогам Глави 27 КПК України (ст.ст. 314-317) протягом п`яти днів після отримання обвинувального акта не призначила та взагалі не провела підготовче засідання (т.3 а.с. 38, 39).

Також, в матеріалах справи відсутній звукозапис судового засідання від 03.04.2015 року, хоча в журналі судового засіданні від 03.04.2015 року зазначено, що технічна фіксація судового засідання здійснювалась на комплексі «Камертон», тобто в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження у вказаний день.

В порушення вимог ст.ст. 374, 376 КПК України при проголошенні вироку не проголошувалась вступна частина, у мотивувальній та резолютивній частинах не проголошувались частина мобільних телефонів, виявлених у ОСОБА_8 , у мотивувальній частині - окремі докази, наприклад постанови про визнання вилучених грошей та ноутбука доказами, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13.11.2014 р., фото таблиця і таке інше.

У відповідності до положень п. 1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження № 0002718 від 26.11.2014 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які не можуть бути усунені в суді апеляційної інстанції, і у зв`язку з цим вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 , які можуть бути враховані при новому розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд у Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4