АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/344/16 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

при секретарі ОСОБА_7 ,

із застосуванням технічного комплексу Оберіг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року про задоволення заяви ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И Л А.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2016 року, заяву ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду задоволено.

Стягнено з Державного казначейства України, за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_8 30000 (тридцять тисяч) гривень для відшкодування моральної шкоди.

Згідно ухвали, 22 квітня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_8 про

відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Дану заяву заявник обґрунтовує тим, що вироком Тернопільського міськрайонгіого суду Тернопільської області від 03 квітня 2015 року його визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

07 жовтня 2015 року ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 квітня 2015 року змінено та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на те, що наявні в матеріалах провадження акти здачі-приймання наданих послуг, які надав ОСОБА_8 . Є офіційними документами та посилання на ч.2 ст.11 КК України.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_8 зазначив, що з 27 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року перебував під слідством та судом. Внаслідок даних обставин йому було заподіяно моральну шкоду, що призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації його звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, а також інших негативних наслідків морального характеру. Наслідки таких подій призвели до появи негативних психоемоційних змін, таких як: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Крім того, ОСОБА_8 вказав, що протягом розгляду кримінального провадження відчував почуття приниженої гідності, образи, обурення поведінкою працівників правоохоронних органів, переживав щодо своєї соціальної репутації, відношення родини та близьких до даної ситуації. Наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання часу, обумовили значну витрату фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

В апеляційній скарзі прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2016 року змінити в частині розміру стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної Казначейської служби України на користь ОСОБА_9 моральної шкоди, розрахувавши її у мінімальному законодавчо-встановленому розмірі.

Вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_8 , визначений судом першої інстанції без достатнього урахування встановленого обсягу його порушених прав, наданих сторонами доказів та в межах, встановлених цивільним законодавством, і є завищеним.

Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення лише констатовано факт завдання ОСОБА_8 моральної шкоди та порушення його нормальних життєвих зв`язків та його сім`ї. Проте судом не досліджено, в чому саме полягало порушення нормальних життєвих зв`язків його та його сім`ї, чому

саме в таку суму заявник оцінює заподіяну йому моральну шкоду та чим саме обґрунтовує свої вимоги, якими доказами це підтверджує, оскільки жодних підтверджуючих моральні страждання документів надано не було. Також судом не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню.

Враховуючи наведені вимоги законодавства та час перебування ОСОБА_8 під слідством та судом з 27.08.2014 року по 07.10.2015 року (13 місяців та 10 днів), розмір встановленого судом відшкодування на його користь моральної шкоди не відповідає 30000 грн. та підлягає зменшенню.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який вважає, що ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2016 року слід змінити в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_8 , стягнувши 19366 грн. 66 коп., захисника, який вважає ухвалу законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія приходить до наступного.

Так, у відповідності до Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду :

- п.1 ч. 1 ст. 2 - право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду;

- п.5 ст. 3 у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода;

- ст. 4 - відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру;

- ст. 12 - розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

ст. 13 - питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як вбачається з мотивувальної частини прийнятого судом рішення, то визначаючи розмір заподіяної ОСОБА_8 моральної шкоди, суд керувався нормами ЦК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) і виходив з того, що у період з 27.08.2014 року по 07.10.2015 року з вини органів досудового слідства, були порушені нормальні життєві умови ОСОБА_8 , як в побуті, так і у роботі, він утратив частково свій авторитет та ділову репутацію як підприємець, відбувся розрив особистих та ділових відносин з багатьма людьми.

Отже, оцінивши всі зазначені обставини в сукупності, суд дійшов обгрунтованого висновку про заподіяння ОСОБА_8 моральної шкоди, належним чином умотивував своє рішення, з яким і погоджується колегія.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження колегія вважає, що рішення прийняте судом за своєю суттю є правильним, що не оспорюється і прокурором, який в апеляційній скарзі ставить питання лише про зменшення розміру стягнення.

Разом з тим, прокурор в апеляційній скарзі та в апеляційній інстанції не наводить належних мотивів для зменшення розміру стягнутої шкоди.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що підозру ОСОБА_8 було пред`явлено 27 серпня 2014 року, виправдувальний вирок винесено 03 квітня 2015 року і 07 жовтня 2015 року ухвалою апеляційного суду Тернопільської області виправдувальний вирок відносно ОСОБА_8 залишено в силі, тобто з 27 серпня 2014 року по 07 жовтня 2015 року, ОСОБА_8 перебував під слідством та судом, а саме 13 місяців та 10 днів.

Таким чином, суд прийняв вірне рішення із врахуванням всіх обставин, моральних страждань ОСОБА_8 , а саме : поява негативних психоемоційних змін, таких як: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього, почуття приниженої гідності, образи, обурення поведінкою працівників правоохоронних органів, відношення родини та близьких до даної ситуації.

В зв`язку з цим апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А.
Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2016 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2