Провадження № 1-в/344/305/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ОПНКЛ №1 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 звернувся з заявою про заміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що внаслідок медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів стан хворого з 2013 року залишається стабільним, що виражається в критичному ставленні до скоєного. Емоційно спокійний, врівноважений. Складає реальні плани на майбутнє. Усі інструкції виконує. Суїцидальні думки та наміри категорично заперечує, читає у відділенні книжки, дивиться телевізор, займається фізичними вправами, переглядає сторінки в Інтернеті, спілкується з іншими хворими, у зв`язку з чим комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про те, що ОСОБА_6 слід змінити примусові заходи медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник Івано-Франківської психоневрологічної клінічної лікарні №1 подання підтримав, з підстав наведених в заяві. Зокрема пояснив, що на даний час психічний стан ОСОБА_6 є стабільний, проте останній потребує постійного вживання медикаментів. Додатково повідомив, що ОСОБА_6 страждає на невиліковну психічну хворобу, тому в останнього може в будь який момент трапитись загострення психічного стану, що може виникнути, у зв`язку із сильним стресом, вживання спиртних напоїв чи відмовою в прийнятті лікарських препаратів. З врахуванням вказаних обставин, лікар просив заяву задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 теж просив суд задовольнити вказану заяву лікаря-психіатра.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення заяви лікаря-психіатра заперечив, так як вважає, що суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_6 діяння, а також його нестабільний психічний стан не дають змогу змінити щодо останнього примусові заходи медичного характеру на більш м`які.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява лікаря-психіатра не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.09.2010 року, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.07.2012 року були замінені ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.10.2012 року в задоволенні заяви лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 відмовлено.

В подальшому, ухвалою Івано-Франківським міського суду Івано-Франківської області від 08.05.2013 року за заявою лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 було продовжено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Надалі, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2013 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 травня 2014 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2014 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року та ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 квітня 2016 року, які були залишені без змін за результатами їх перегляду судом апеляційної інстанції, в задоволенні заяв лікаря Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про заміну примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 відмовлено.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №1441/2012 №8/2012 від 06.09.2016 року вбачається, що у зв`язку із стабільністю стану ОСОБА_6 , останньому слід замінити примусові заходи медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Проте, відповідно до вимог ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє на хронічне психічне захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, поточного гіпоманіакального епізоду на резидуально-органічному ґрунті, у зв`язку з чим останнім було вчинено суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи №143 від 24.06.2009 року, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребував застосування примусових заходів медичного характеру, які були застосовані Івано-Франківським міським судом 06.09.2010 року.

Судом також встановлено, що 29.10.2012 року комісія лікарів-психіатрів Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 приходила до висновку про необхідність замінити ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Проте, в подальшому, в 2013 році комісія лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 надавала інший висновок, що ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із загальним наглядом, враховуючи те, що стан хворого нестабільний, емоційно нестійкий, інструкції виконує вибірково, дратівливий, періодично нецензурно висловлюється до медперсоналу та оточуючих, погрожує їм.

З показів лікуючого лікаря-психіатра також вбачається, що ОСОБА_6 хворіє на невиліковне психічне захворювання, яке потребує постійного лікування та прийняття лікарських препаратів, теоретично можливе погіршення психічного стану хворого ОСОБА_6 , яке може бути викликане рядом обставин.

З огляду на наведене, висновок комісії лікарів-психіатрів №1441/2012 №8/2012 від 06.09.2016 року в сукупності із іншими доказами є непереконливим, а зроблений в ньому висновок щодо стабілізації психічного стану ОСОБА_6 , з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних по справі доказів, є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків.

Крім цього, за змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 04.04.2000 року та відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі. З огляду на наведене, суд критично оцінює посилання лікаря-психіатра та його захисника про те, що при подальшому загостренні психічного стану ОСОБА_6 його можна буде помістити до лікувального закладу на стаціонарне лікування, оскільки вказана позиція не узгоджується з вимогами закону, і суперечить основним засадам прав та свобод людини.

Таким чином, з врахуванням психічного стану ОСОБА_6 за 2009-2016 роки, що потребує постійного лікування особи, потреби в систематичному прийому ліків та стороннього нагляду над хворим, значної підвищеної суспільної небезпеки вчиненого, у зв`язку з чим було заподіяно смерть іншій людині, виходячи з вимог ст.92 КК України щодо обов`язкового лікування особи з метою запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, суд вважає, що законних підстав для задоволення заяви лікаря-психіатра на даний час не має.

На підставі наведеного, відповідно до ст.92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1