Справа № 459/5435/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/137/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рига, Латвія, українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125; ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.125 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.121 КК України 8 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_7 8 років позбавлення волі. Запобіжний захід - тримання під вартою, залишено без змін. Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання 20.09.2014 року. Доля речових доказів по справі вирішена відповідно до вимог закону.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, 20.09.2014 року близько 20 год. 55 хв. знаходячись у північно-східній стороні території парку ім.. Т.Шевченка, неподалік перехрестя вул. В.Стуса вул. Паркова в м. Червонограді Львівської області, під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_9 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно, невстановленим ріжучим предметом, наніс йому удар по руці, внаслідок чого ОСОБА_9 було спричинено рани на другому і третьому пальці правої кисті, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 202/2014 від 23.09.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Будучи настирливим у своїх злочинних діях, з метою подальшого заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , заручившись підтримкою двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб чоловічої статі, діючи спільно в групі з ними, ОСОБА_7 продовжив наносити удари руками потерпілому, внаслідок чого ОСОБА_9 втративши рівновагу впав на тротуарну доріжку. Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , який продовжував лежати на тротуарній доріжці, ОСОБА_10 з двома невстановленими слідством особами, став умисно наносити йому удари ногами по голові та тілу, нанісши не менше трьох ударів, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, вивиху лівого плечового суглобу, крововиливу на обличчі, на лівому плечі та передній черевній стінці, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 202/2014 від 23.09.2014 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, 20.09.2014 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у північно-східній стороні території парку ім.. Т.Шевченка, неподалік перехрестя вул. В.Стуса вул. Паркова в м. Червонограді Львівської області, діючи в групі з двома невстановленими особами чоловічої статі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, шляхом нанесення ударів ногами у взутті в голову та корпус тіла ОСОБА_11 , не менше чотирьох ударів, умисно спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден на чолі справа з крововиливом на внутрішній поверхні м`яких покривів голови в лобній ділянці справа, крововиливом в м`які мозкові оболонки та шлуночки великих півкуль головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 127/2014 від 17.10.2014 року спричинило черепно-мозкову травму, яка проявилася крововиливом в м`які мозкові оболонки та ускладнилась гострим порушенням гемомікроциркуляції в легенях та набряком головного мозку та призвела до субарахноїдального крововиливу у м`які мозкові оболонки, внаслідок яких ОСОБА_12 помер на місці події.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню. При цьому, покликається на те, що потерпілому ОСОБА_13 він тілесних ушкоджень не наносив, з потерпілим ОСОБА_13 він не був знайомий та ніколи раніше його не бачив, у нього не було жодних мотивів для конфлікту з ним; судом не досліджено, що це були за невстановлені особи і який міг бути зв`язок між ними та обвинуваченим, так як він знаходився на місці події один та нікого з числа його знайомих там не бачив; судом не досліджено яким чином ОСОБА_13 опинився лежати на асфальті і враховуючи ступінь алкогольного сп`яніння в якому він знаходився, чи міг він отримати дані тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню. Вказує апелянт і на те, що покази свідків різняться між собою, а саме за точним часом бійки, кількістю присутніх осіб на місці події; жоден із свідків не може точно сказати скільки ударів було нанесено потерпілому, куди саме вони наносились та чим саме, не можуть точно назвати місце де лежало тіло потерпілого та скільки часу тіло перебувало на холодному асфальті, хто саме його затримував та чи були у нього видимі тілесні ушкодження. Вказує на те, що у вироку наведені висновки імунологічних експертиз, які, на думку апелянта, підтверджують його непричетність до інкримінованих йому злочинів та доводять той факт, що після його затримання його сильно били з метою змусити його взяти на себе провину у тяжкому злочині до якого він відношення не має; на нього чиниться тиск зі сторони правоохоронних органів з метою змусити його мовчати про злочини, які чинилися відносно нього. Крім цього, зазначає, що він характеризується позитивно за місцем проживання, до наркотичних засобів та алкоголю він відноситься негативно. Стверджує, що по закінченню судового слідства, йому на підставі ст.290 КПК України не було надано можливості ознайомитись із матеріалами досудового слідства в повному обсязі та не надано можливості ознайомитись із речовими доказами; не проводились очні ставки та впізнання, не було проведено перехресних допитів. Просить скасувати оскаржуваний вирок суду та виправдати його.

У поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його незаконним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та особі засудженого, ухвалений з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. При цьому, покликається на те, що суд у вироку не надав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_7 фактично був затриманий працівниками міліції біля 21 години 20.09.2014 року і доставлений в приміщення Червоноградського міськвідділу міліції; при цьому ними були грубо порушені вимоги ст.29 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути затриманий або триматися під вартою інакше як за рішенняи суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; затриманому ОСОБА_7 , не були розяснені права, не надано можливості мати захисника, не було повідомлено близьких родичів про його затримання, а сам ОСОБА_7 з його слів був побитий працівниками міліції, чим грубо порушені вимоги ст.28 Конституції України; протокол про затримання був складений лише 21.09.2014 року о 13.00 год. І лише тоді йому булла надана можливість скористатись правами, передбаченими законом. Вказує апеллянт на те, що на стадії судового розгляду йому не було надано для ознайомлення матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, хоча ним заявлялось таке клопотання, у зв`язку з чим він не міг належним чином виконувати свої обовязки, передбачені ст.47 КПК України. Зазначає, що в процесі судового розгляду кримінального провадження допит обвинуваченого ОСОБА_7 взагалі не проводився, чим порушені вимоги ст.351 КПК України, обвинуваченому не було надано можливості навести аргументи на свій захист і обґрунтування доказів своєї невинуватості у вчиненні злочинів, які йому інкримінувала сторона обвинувачення. Крім цього, зазначає, що самі дії ОСОБА_7 під час подій, що відбувались ввечері 20.09.2014 року на території парку в м.Червонограді свідчать про те, що він не причетний до нанесення гр-ну ОСОБА_12 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого; у ОСОБА_7 був конфлікт з іншим потерпілим ОСОБА_9 , що підтверджується його показами, який вказав про те, що не бачив, щоб ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_12 ; у ОСОБА_7 не було мотивів, спрямованих на побиття гр-на ОСОБА_12 , а навпаки після закінчення конфлікту з ОСОБА_9 він не скрився з місця події, а намагався надати першу допомогу потерпілому ОСОБА_12 , який в цей час лежав на доріжці. Вказує на те, що свідки у справі, не опізнали ОСОБА_7 , як особу, що скоїла злочини відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а тому такі покази не можуть вважатися допустимими; судом не надано належної оцінки показам судмедексперта ОСОБА_14 про те, що тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_12 , могли утворитися від одноразового падіння потерпілого з висоти власного росту і удару в нерівну поверхню; не доведено факту вчинення ОСОБА_7 злочину в групі осіб. Просить скасувати оскаржуваний вирок суду та ухвалити виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 , звільнивши останнього з-під варти.

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, просять їх задоволити, позицію прокурора, який, такі заперечив, вважає вирок суду законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи поданих учасниками судового розгляду апеляційних скарг, Колегія Суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.
До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Згідно ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а оцінка доказів має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Разом з тим, суд 1-ї інстанції, на думку Колегії Суддів, допустив порушення вимог закону при його постановленні.
Згідно ст.349 КПК України після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. У частині 4 вказується про те, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.
Як свідчать матеріали судового слідства, головуючий у судовому засіданні, всупереч вимогам ст.351 КПК України, після постановлення про заслухання показань обвинуваченого, даної процесуальної дії не виконав (т1. а.с.52).

Однак, його позицію у постановленому ним вироку виклав, що не відповідає, як таке, зафіксованому перебігу проведеного судового слідства.

Будь-які підтвердження щодо дачі показань обвинуваченим під час судового розгляду справи у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Викладеним, на переконання Колегії Суддів, судом 1-ї інстанції при постановленні вироку відносно ОСОБА_7 допущено такі істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу із постановленням законного, обґрунтованого і справедливого рішення, а також допущено порушення принципу безпосереднього дослідження матеріалів справи, яке безпосередньо впливає на законність прийнятого ним рішення.
Колегія Суддів вважає, що наведені обставини є підставою для скасування рішення районного суду, із призначенням нового судового розгляду, у ході проведення якого слід усунути зазначені недоліки у відповідний процесуальний спосіб, а справу розглянути у чіткій відповідності до вимог, регламентованих КПК України.
З уваги на викладене, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають до часткового задоволення.
Оскільки, даний вирок скасовується через істотне порушення вимог КПК України, що вплинули на його законність і обґрунтованість, Колегія Суддів позбавлена процесуальної можливості і перевірити інші доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, Колегія Суддів,-
у х в а л и л а:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року задоволити частково, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.125, ч.2 ст.121 КК України скасувати, призначивши новий судовий розгляд у Червоноградському міському суді Львівської області.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін до проведення судового засідання у Червоноградському міському суді Львівської області, але не більше, ніж 60 діб, тобто до 04 грудня 2016 року.

С у д д і:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4