Справа № 606/226/15-к
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2016 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі подання представника Теребовлянської райполіклініки лікаря психіатра ОСОБА_5 , про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 ,-
встановив:
Представник Теребовлянської райполіклініки лікар психіатр ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги щодо ОСОБА_6 , мотивуючи, тим, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення у нього психічного розладу, що ґрунтується на інформації про його поведінку, отриманої від родичів хворого. ОСОБА_6 було запропоновано дати згоду на амбулаторне лікування. Його згода отримана.
Відповідно до висновку районного психіатра поліклінічного відділення Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні від 12.01.2016 року, вбачається що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1996 перебуває на диспансерному обліку в поліклінічному відділенні КУ ТРР "Теребовлянська ЦРЛ", діагноз: помірна розумова відсталість з синдромом емоційно-вольвої нестійкісті (медична карта амбулаторного хворого № 81-1429).
ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності та пройшов судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Теребовлянського районного суду від 30.06.2015 року були призначені примусові заходи медичного характеру. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.289 КК України.
Згідно ухвали Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.06.2015 року вирішено застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Згідно ухвали Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.02.2015 року ОСОБА_6 , взятий на примусове амбулаторне лікування та спостереження у районного психіатра поліклінічного відділення Теребовлянської ЦКРЛ ОСОБА_5 .
За період перебування на примусовому амбулаторному лікуванні хворий ОСОБА_6 соціально-небезпечних дій не вчинив і аутоагресивних тенденцій не виявив. Анамнез: (зі слів пацієнта, медичної документації) відомо, що в 2015 році був затриманий працівниками міліції, порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 289 КК України та застосовані примусові заходи медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 12.01.2016 р. районний психіатр ОСОБА_5 оглянула ОСОБА_6 і прийшла до висновку, що на час огляду пацієнта рекомендує продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.
Згідно п.1 ст.514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікеування.
Відповідно до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Представник Теребовлянської райполіклініки в судовому засіданні подання підтримала, зіславшись на мотиви викладені в поданні та стверджує, що ОСОБА_6 потребує продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Захисник ОСОБА_4 пояснив, що відносно задоволення подання лікаря психіатра ОСОБА_5 , про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 , покладається на думку суду.
Прокурор не заперечує проти задоволення подання, оскільки є наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_6 потребує продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з яких видно, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення у ОСОБА_6 психічного розладу, внаслідок чого, він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього і оточуючих, припущення лікаря психіатра про наявність тяжкого психічного розладу у ОСОБА_6 ґрунтується на інформації про його поведінку, отриманої від родичів хворого, згода на амбулаторне лікування ОСОБА_6 надана, а тому суд приходить до висновку, що подання представника Теребовлянської райполіклініки лікаря психіатра ОСОБА_5 , про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 - підлягає до задоволення, у зв"язку з тим, що є потреба в амбулаторній психіатричній допомозі, оскільки ОСОБА_6 може становити небезпеку для себе та оточуючих
Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд, -
ухвалив:
Продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу ОСОБА_6 у районного психіатра поліклінічного відділення Теребовлянської ЦКРЛ Вербовецької Н.М на строк 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом семи днів.

Головуючий: