Справа № 156/1085/13-к Провадження №11-кп/773/68/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 187, ч.1 ст.357 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 23 грудня 2015 року, якою його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.187, ч.1 ст.357, ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12 лютого 2014 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

В касаційному порядку вирок не переглядався.

У грудні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на неправомірні дії головуючого, який не ознайомив його з матеріалами справи та при винесенні вироку взяв до уваги завідомо неправдиві показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 27 січня 2015 року засудженому повернуто заяву із вказівкою на відсутність посилань на обставини, які можуть бути віднесені до нововиявлених.
У квітні 2015 року ОСОБА_7 повторно звернувся до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що показання свідків не підтверджують його вину, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпіла дали в суді завідомо неправдиві показання. Вказав про зловживання слідчого, який змусив його відмовитися від захисника, не надав йому всі матеріали справи для ознайомлення. Також вказав, що в матеріалах провадження відсутні докази, на підтвердження розміру завданого потерпілій збитку та викрадення ним картки АТ "Ощадбанк".
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 01 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 листопада 2015 року, заяву засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
У листопаді 2015 року ОСОБА_7 вкотре звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, в якій вказав, що після його затримання в Дніпропетровській області та під час етапування до Іваничівського районного відділу міліції, працівниками органів внутрішніх справ до нього було застосовано фізичне та психічне насильство, в результаті чого він був вимушений дати визнавальні показання у ході досудового розслідування та під час судового розгляду.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23 грудня 2015 року у задоволенні даної заяви відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що наведені засудженим обставини не відносяться до нововиявлених, так як були відомі ще до ухвалення вироку щодо нього.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 посилається на зловживання слідчим під час досудового розслідування та на фальсифікацію матеріалів справи. Вказує, що про зловживання слідчого, неправдиві свідчення потерпілої та свідків він дізнався після винесення вироку. Зазначає, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що наведені ним обставини не були відомі суду до винесення вироку.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та вирок Нововолинського міського суду від 27 листопада 2013 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 та його захисника, які апеляцію підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді заяви засудженого ретельно перевірив його доводи і дав їм правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення.

Для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення.

Місцевий суд у своєму рішенні обґрунтовано зазначив, що наведені ОСОБА_7 обставини, не відносяться до нововиявлених, оскільки про застосування тиску заявнику було відомо ще до ухвалення вироку щодо нього.

З відповідними заявами засуджений звертався як до прокурора так і до суду.

Крім того, зазначені доводи перевірялись судами як першої так і апеляційної інстанцій, а також і прокуратурою Волинської області.

Як вбачається з матеріалів справи, в основу вироку щодо ОСОБА_7 покладені показання потерпілої, протокол слідчого експерименту з її участю, протокол огляду місця події, протокол пред`явлення особи для впізнання та висновок судово-медичної експертизи. Ухвалюючи вирок, місцевий суд оцінив вказані докази в сукупності, дав їм оцінку, і з врахуванням сукупності доказів визнав показання потерпілої ОСОБА_11 правдивими.

При цьому, показання самого ОСОБА_7 , дані ним в ході досудового розслідування, суд не використовував як доказ.

Предметом дослідження суду першої інстанції були всі ті обставини, про які зазначає ОСОБА_7 у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, об'єктивно існували і були відомі під час судового розгляду справи, були також досліджені і враховані судом при постановлені вироку, а тому не можуть вважатись нововиявленими.

Крім того, апеляційний суд вважає, що місцевий суд у своєму рішенні обґрунтовано послався на вимоги ст.7 КПК України та практику європейського суду з прав людини, згідно яких, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного рішення та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення по справі.

Жодних доказів, які б вказували на наявність в даній справі нововиявлених обставин, що визначені ч.2 ст.459 КПК України ОСОБА_7 , в поданій до суду заяві, не вказано.

Підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.459, 467 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 23 грудня 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: