Справа № 157/541/16-к
Провадження №1-кп/157/51/16
УХВАЛА
18 жовтня 2016 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2016 року за №0000101, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про накладення на обвинуваченого ОСОБА_4 грошового стягнення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, мотивуючи тим, що останній, будучи належним чином повідомлений шляхом вручення судових повісток про час та місце судового розгляду, не з`явився в підготовче судове засідання, призначене на 9 годину 16 червня 2016 року та причину неявки суду не повідомив, та у судові засідання на 14 липня 2016 року на 10 годину 20 хвилин та на 29 вересня 2016 року на 11 годину і причину неявки також не повідомив, що потягло відкладення судових засідань на іншу дату.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ОСОБА_4 особисто не отримував судових повісток, оскільки перебував час від часу за межами України.

Потерпілий ОСОБА_6 щодо накладення на обвинуваченого грошового стягнення не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання належить задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 8 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

За змістом ч. 1 ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд має право постановити ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 144 КПК України (глава 12 КПК) передбачено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КПК України (глава 11 КПК) якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин на виклик суду або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 завчасно надсилалися судом судові повістки про виклик до суду на 16 червня 2016 року, на 30 червня 2016 року, на 14 липня 2016 року, на 14 вересня та на 29 вересня 2016 року.

Судову повістку про виклик в судове засідання на 14 липня 2016 року ОСОБА_4 , згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відстеженням пересилання поштових відправлень, отримав особисто, судові повістки на 16 червня 2016 року, на 30 червня 2016 року, на 14 вересня 2016 року та на 29 вересня 2016 року були вручені для передачі дорослим членам сім`ї обвинуваченого, а саме матері та сестрі останнього у відповідності з положеннями ч. 1 ст. 135 КПК України.

Отже, з наведеного вбачається, що в матеріалах кримінального провадження є підтвердження отриманням ОСОБА_4 судової повістки особисто на 14 липня 2016 року, при цьому таку повістку ним було отримано 09 липня 2016 року, за три дні до дня, коли він зобов`язаний був з`явитися до суду, тобто з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135 КПК України.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 не виконав покладеного на нього ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язку прибути за викликом до суду, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що на нього належить накласти грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 725 грн.

В той же час у матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_4 особисто судових повісток в інші судові засідання, а тому не можна беззастережно вважати що він, не прибувши у такі судові засідання, порушив покладений на нього ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язок.

Керуючись ст.ст. 146, 147, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Накласти на ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, грошове стягнення у розмірі 725 (сімсот двадцять п`ять) гривень.

Ухвала може бути скасована судом, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення за клопотанням особи, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом. Ухвала слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1