АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1248/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, постановленого щодо ОСОБА_10

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року затверджено угоду від 04 грудня 2014 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_10 , про визнання винуватості. ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади державного службовця на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені

п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

31 травня 2016 року, тобто за межами строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку, захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 подав до суду першої інстанції на цей вирок апеляційну скаргу.
Матеріали судового провадження щодо ОСОБА_10 з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 надійшли до Апеляційного суду м. Києва 08 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі захисником ОСОБА_9 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від

19 грудня 2014 року, яке захисник обґрунтував тим, що ОСОБА_8 не брав участі у судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_10 та лише 17 травня 2016 року в Дніпровському районному суді м. Києва під час розгляду кримінального провадження № 0001013 вони дізналися про постановлення вироку щодо ОСОБА_10 , який стосується прав та інтересів ОСОБА_8 , кримінальне провадження щодо якого ще не розглянуто в суді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 на підтримку клопотання, заперечення прокурора та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , котрі вважали, що ОСОБА_8 та його захисник, з огляду на положення кримінального процесуального закону, взагалі не мають права на оскарження вироку суду першої інстанції, постановленого щодо ОСОБА_10 , а тому й відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження цього вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в клопотанні доводи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором виключно з передбачених законом підстав.
Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня гарантується в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001013, де підозра у вчиненні кримінального правопорушення була висунута як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 , 04 грудня 2014 року між заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_10 було укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 виділені в окреме провадження з № 0001650 на підставі ч. 8 ст. 469 КПК України, а вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року затверджено угоду від 04 грудня 2014 року, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_10 , про визнання винуватості.
Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади державного службовця на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені

п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Як встановив суд першої інстанції у вироку, колишній заступник начальника управління державним майном та орендних відносин Фонду державного майна України ОСОБА_10 сприяв начальнику управління реформування власності Мінпромполітики України ОСОБА_8 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, в одержанні, що було поєднано з вимаганням, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Враховуючи, що вказане судове рішення беззаперечно стосується прав та інтересів ОСОБА_8 , стосовно якого на даний час кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, перебуває на розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва, колегія суддів, керуючись загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі передбаченими п. 1, 2, 10, 17 ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. 1, 2 ст. 24 КПК України, приходить до висновку, що захисник ОСОБА_12 інтересах ОСОБА_8 вправі звернутися до суду вищої інстанції з оскарженням вироку суду першої інстанції від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_10 , бо в даному випадку ОСОБА_8 , інтересів якого стосується зазначене судове рішення, бажає реалізувати своє конституційне право на судовий захист.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок подається через суд, який його ухвалив, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності з положенням ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а вимоги ст. 117 КПК України зобов`язують суд поновити за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 та його захисник не брали участі у судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , про наявність вироку суду першої інстанції від 19 грудня 2014 року дізналися лише 17 травня 2016 року і такі обставини не спростовується матеріалами кримінального провадження, а з апеляційною скаргою захисник звернувся до суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_8 31 травня 2016 року, колегія суддів вважає, що захисником процесуальний строк оскарження вироку щодо ОСОБА_10 пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 394, 398, 405 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, постановленого щодо ОСОБА_10 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4