Справа № 364/1068/16-к
Провадження № 1-кп/364/64/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2016 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000416 та № 0000245, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставище, Київської області, українця, громадянина України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з повною загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.09.1998 року Володарським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України вважався засудженим з дворічним іспитовим строком без конфіскації майна та сплатою штрафу 700 грн.;

- 25.11.1998 року Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 89, ст. 42, 43 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- 22.06.2001 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки, 3 місяці, 7 днів;

- 19.12.2001 року Володарським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

- 20.10.2007 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 02.07.2009 року Володарським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки;

- 22.12.2010 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 390, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки,

- 06.08.2012 року звільнений в зв`язку із відбуттям строку покарання,-

у вчиненні злочинів, що передбачають кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а також вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим,в період коли судимість не знята та не погашена, в середині вересня 2013 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, в денну пору доби, перебував поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілому ОСОБА_6 .

Знаходячись біля вказаного подвір`я, він побачив, що господарів немає вдома, в цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на викрадення чужого майна з будинку, що розташований за вищевказаною адресою. Підійшовши до приміщення будинку, він виявив, що будинок зачинений, але лист шиферу на даху будинку пошкоджений. Обвинувачений ОСОБА_5 перемістився на дах будинку та через отвір пошкодженого шиферу, рухаючись по горищі будинку, проник в середину.

Знаходячись в житлових кімнатах будинку, ОСОБА_5 повторно, таємно, з корисливих мотивів, умисно, викрав :

- бувші у використанні дві жіночі куртки червоного кольору, вартістю 400 грн. кожна, що знаходились в дерев`яній шафі;

- бувші у використанні гумові чоловічі чоботи, вартістю 240 грн., які знаходились біля дерев`яної шафи;

- бувшу у використанні чавунну плиту, розміром 1м.х0,6 м., вартістю 180 грн., яку демонтував з печі;

- бувший у використанні подовжувач, довжиною 8 м., вартістю 90 грн., що знаходився на столі в приміщенні однієї із житлових кімнат;

- пляшку горілки «Царська водка», об`ємом 1 літр, вартістю 130 грн., що знаходилась в шафі житлової кімнати будинку.

З викраденими речами з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1440 грн.

Крім цього, 16 травня 2015 року, в денну пору доби, обвинувачений ОСОБА_5 , проїжджав на велосипеді біля домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_7 та побачив, що вхідні двері до житлового будинку у вказаному подвір`ї замкнені на замок і власника немає вдома. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на викрадення металевих речей з приміщень, що розташовані на території даного домогосподарства.

З метою викрадення майна обвинувачений ОСОБА_5 повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшов до колодязя, де виявив та викрав водяний електродвигун, вартістю 400 грн. Після цього, він пройшов до приміщення погреба, вхідні двері до якого були зачинені, але не замкнені, проник в середину приміщення, де виявив та викрав два алюмінієвих бідони ємкістю 50 л., вартістю 350 грн., кожен. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 проник в середину господарського приміщення, вхідні двері якого були зачинені але не замкнені, де виявив та викрав литу чавунну піч, вартістю 3700 грн.

З викраденими речами з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4800 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 вересня 2015 року близько 21 години, обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на полі № 9 поблизу с. Іванівка, Савищенського району, Київської області, вирішив викрасти дизельне паливо з сільськогосподарської техніки, що належить потерпілому ОСОБА_8 та знаходилася на вказаному полі.
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна дизельного палива, обвинувачений ОСОБА_5 , шляхом відкручування кришок з паливних баків у чотирьох тракторах, таємно, повторно викрав з них дизельне паливо в загальній кількості 80 л., вартістю 17,67 грн. за 1 л. Викрадене дизельне паливо обвинувачений ОСОБА_5 привласнив на свою користь та розпорядився нам на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1413,60 грн., визначену на момент вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, 13 вересня 2015 року близько 21 год., обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись на полі № 9 поблизу с. Іванівка, Ставищенського району, Київської області, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, який знаходився на полі № 9 поблизу с. Іванівка, Ставищенського району, Київської області, а саме, вантажним автомобілем марки «Камаз-5320» 1979 року випуску, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 , виданого Уманським МРЕВ 30.05.2003 року, належить мешканці АДРЕСА_3 - ОСОБА_9 і яким на підставі довіреності від 03.10.2006 року користується потерпілий ОСОБА_8 .
З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом , обвинувачений ОСОБА_5 переконавшись у відсутності власника на місті розташування автомобіля, а також у тому, що за його діями ніхто не спостерігає після викрадення пального із тракторів, які знаходилися на даному полі, перелив його до баку автомобіля «Камаз-5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 71606 грн., визначеною на момент вчинення кримінального правопорушення, що належить потерпілому ОСОБА_8
14 вересня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Камаз-5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не справився з керуванням та допустив зіткнення з деревом в с. Лобачів, Володарського району, Київської області, після чого був затриманий працівниками Володарського відділення поліції Сквирського ВП ГУНП в Київській області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів визнав повністю, дав визнавальні, послідовні та правдиві покази. Повністю ствердив обставини викладені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що у вересні 2013 року, він перебував поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: с. Нове Життя, Володарського району, Київської області та належить потерпілому ОСОБА_6 . Побачивши, що біля даного будинку не має господарів, через пошкоджений лист шиферу на даху , проник в середину будинку, звідки викрав речі вказані в обвинувальному акті, якими розпорядився на власний розсуд. 16 травня 2015 року, в денну пору доби, він проїжджав на велосипеді біля будинку, який належить потерпілому ОСОБА_7 що знаходиться в с. Нове Життя, Володарського району, Київської області. Скориставшись, тим що власника не має в дома, з колодязя, який розташований на території даного подвір`я він викрав водяний електродвигун, а з приміщення погреба - два алюмінієвих бідони. В подальшому, він проник в середину господарського приміщення, вхідні двері якого були зачинені але не замкнені, де виявив та викрав литу чавунну піч. З викраденими речами з місця вчинення кримінального правопорушення він зник та згодом здав їх на металобрухт, а отримані кошти витратив на власний розсуд.

Обвинувачений суду вказав, що 13 вересня 2015 року, перебуваючи на полі поблизу с. Іванівка, Савищенського району, Київської області, з паливних баків чотирьох тракторів він, викрав дизельне паливо в загальній кількості 80 л. Викрадене він перелив до баку автомобіля «Камаз-5320», та переконавшись у відсутності власника вказаного вище автомобіля, здійснив його угін.
14 вересня 2015 року, керуючи автомобілем «Камаз-5320», він не справився з керуванням та допустив зіткнення з деревом в с. Лобачів, Володарського району, Київської області, після чого був затриманий працівниками Володарського відділення поліції.
Обвинувачений вказав суду, що розкаюється у вчиненому та обіцяв подібного більше не вчиняти. Просив суворо не карати, а також вказав, що повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілим. Зазначив, що стане на шлях виправлення та наголошував, що у нього є всі можливості і бажання виправитись в умовах суспільства. Він вже зробив відповідні висновки і подібного більше вчиняти не буде.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час розгляду кримінального провадження. До суду направили заяви, якими просили розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 проводити без їх участі, на суворій мірі покарання не наполягали, вказуючи, що жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають. (а.с. 30, 43, 59).

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, з`ясувавши що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:
- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення;
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно;
- за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , слід взяти до уваги, що він неодноразово притягується до кримінальної відповідальності, разом з тим позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю, та має тісні соціальні зв`язки які можуть позитивно вплинути на нього. Він має реальне запрошення на роботу та бажає працювати. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив тяжкі та середньої тяжкості злочини.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне відшкодування заподіяної шкоди потерпілим.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд відносить рецидив злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, суд прийшов до наступних висновків.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 70 КК України, яка вказує, що при сукупності злочинів, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Отже при таких обставинах, взявши до уваги позицію потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, одночасно враховуючи тяжкість вчинених злочинів , наявність двох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої покарання обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства, тому йому слід остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст.ст.70 ч.1, 75 КК України , допустивши поглинання менш суворого покарання більш суворим, та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк .
Одночасно суд вважає необхідним, відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.

Таке покарання обвинуваченомуОСОБА_5 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільні позови потерпілими до обвинуваченого ОСОБА_5 - не заявлялися.

Питання щодо речових доказів суду слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, прокурором, захисником та обвинуваченим перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно, враховуючи, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припиненні, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_5 змінювати не доцільно.

Керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Його ж визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлялися.

Речові докази по кримінальному провадженні :
-гумові чоботи, що належать ОСОБА_6 , які передані на зберігання до камери схову речових доказів при Володарському відділенні поліції Сквирського ВП ГУНП в Київській області передати власнику ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 .
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі.

ОСОБА_5 слід роз`яснити, що відповідно до положень ч. 3 ст. 376 КПК України, він має право заявляти клопотання про доставку його в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Київської області через Володарський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1