Справа № 461/4389/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/441/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

за участі

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року про повернення скарги на бездіяльність прокурора скаржнику,

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року скаржнику ОСОБА_8 повернуто скаргу на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 .

Зазначеною ухвалою встановлено, що 05 липня 2016 року ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за його заявою від 19 квітня 2016 року про вчинення слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Не погоджуючись із ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року про повернення скарги на бездіяльність прокурора скаржнику, ОСОБА_10 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та скерувати справу до Галицького районного суду м. Львова на новий розгляд і вирішення скарги по суті.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм процесуального права, оскільки процесуальні строки щодо оскарження бездіяльності прокурора ним були дотримані.

Про бездіяльність прокурора ОСОБА_9 , яка полягає у відмові у внесенні відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування за його заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_11 скаржнику стало відомо із повідомлення за вих. №17/7-4676-16 датованого 15.06.2016 року, яке він отримав по поштовій кореспонденції лише 27.06.2016 року, згідно поштового конверту, копія якого додається, а 5.07.2016 року він оскаржив бездіяльність прокурора ОСОБА_9 до суду.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_7 , який підтримав вимоги, зазначені в апеляційній скарзі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, перевіривши матеріали скарги та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу ОСОБА_7 слід повернути особі, яка її подала на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

При цьому, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_10 звернувся із скаргою до слідчого судді 05 липня 2016 року з приводу оскарження невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві від 19 квітня 2016 року, на підставі чого прийшов до висновку, що скаржник пропустив десятиденний строк на звернення до суду і у своїй скарзі не просив поновити пропущений строк на звернення до слідчого судді із даною скаргою та не обґрунтував поважність причин пропуску такого.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається з пояснень скаржника ОСОБА_7 , він не знав про стан вирішення його заяви від 19 квітня 2016 року, хоча неодноразово письмово звертався до прокурорів різних рівнів про вирішення цієї заяви і просив повідомити його про її вирішення телефонограмою на вказаний ним номер мобільного зв`язку.

Колегією суддів встановлено, що 16 червня 2016 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 скеровано заявнику листа, в якому останнього повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

З наданого скаржником ОСОБА_12 поштового конверта, в якому йому надійшла дана поштова кореспонденція, вбачається, що неможливо встановити дати відправлення та отримання скаржником даного поштового відправлення у зв`язку з нечітким відображенням штемпеля поштового відправлення та відсутністю на ньому відповідних дат. Крім того, дане поштове відправлення направлено простим, а не рекомендованим листом, що не дає можливості суду, шляхом відповідного запиту, встановити час отримання скаржником ОСОБА_12 даного поштового відправлення.

Таким чином, внаслідок неналежного повідомлення заявника ОСОБА_7 про відсутність підстав для внесення відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР відсутні дані про час отримання заявником цього повідомлення, як і відсутня можливість її перевірки колегією суддів. Оскільки пояснення ОСОБА_7 про отримання ним поштового відправлення 27 червня 2016 року неможливо спростувати, то колегія суддів приймає їх до уваги і приходить до висновку, що скаржником не було пропущено 10 денний термін оскарження бездіяльності прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_9 .

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку про пропуск скаржником десятиденного строку на звернення до суду на бездіяльність прокурора, тому оскаржувана ухвала підлягає до скасування, а скарга ОСОБА_7 направленню в суд першої інстанції для розгляду по суті.

Слідчий суддя хоча і покликався у своїй ухвалі на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, однак безпідставно обмежив право ОСОБА_7 на звернення до суду.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2016 року про повернення скаржнику ОСОБА_8 його скарги на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_13 скасувати.
Скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_13 повернути в Галицький районний суд м. Львова для розгляду по суті.
Ухвала набирає законної силі після її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_14 .

Ухвала вступила в законну силу «21» липня 2016 року.
Копію виготовлено «_______» ___________ 2016 року
Помічник судді ОСОБА_15