Справа№ 2030/1-272/11
Провадження № 1-в/632/463/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайський клопотання Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 , засудженому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України тра йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

14 червня 2012 року засудженому під розписку вручено копію вироку та роз`яснено права та обов`язки.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року залишено без змін.

29 листопада 2012 року вирок набрав законної сили та цього-ж дня засудженому ОСОБА_4 було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф в місячний строк після набрання вироком законної сили з повідомленням про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу та про можливість звернутися до суду з заявою про надання розстрочки штрафу.

Разом з цим до теперішнього часу штраф не сплачено.

Засуджений ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився. Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були повідомлені належним чином про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор не підтримав клопотання, вважав, що на сьогодні сплил строк давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до ч. ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

04 червня 2013 року засуджений ОСОБА_4 звертався до суду із заявою про розстрочку виконання покарання у виді штрафу.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2013 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково та надано розстрочку виконання вироку в частині сплати штрафу у сумі 1500 грн. певними частинами на 12 місяців по 425 грн. щомісячно. Однак до сьогодні штраф засудженим не сплачений.

Статтею 53 КК України, передбачено, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 80 КК України, подвоюються. Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.ч. 1, 3 ст. 80 КК України засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року, ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу. 29 листопада 2012 року вирок набрав законної сили. Отже, на момент розгляду клопотання про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи минуло більше двох років з дня набрання вироком законної сили.

Прокурор не подав відомостей, що в цей період засуджений ОСОБА_4 вчинив новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин, що відповідно до ст.80 КК України є підставою для переривання перебігу давності для строку відбування покарання.

24 грудня 2015 року Верховний Суд України, розглядаючи справу № 5-324 кс 15, висловив правову позицію про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом судом. Адже, відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Прокурор не повідомив суду, що на момент розгляду клопотання про заміну покарання ОСОБА_4 був визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України по факту ухилення від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав вважати, що зупинявся перебіг давності для відбування ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у зв`язку з ухиленням його від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в задоволенні клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про заміну ОСОБА_4 , засудженому за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року, який набрав законної сили 29 листопада 2012 року, призначеного покарання у вигляді штрафу на громадські роботи слід відмовити.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області про заміну ОСОБА_4 , засудженому за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2012 року, який набрав законної сили 29 листопада 2012 року, призначеного покарання у вигляді штрафу на громадські роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з дня її проголошення, а засудженим в той-же строк з моменту отримання ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 22 листопада 2016 року о 10 год. 00 хв.

Суддя:ОСОБА_1