Єдиний унікальний номер № 285/3151/15-к
Провадження № 1-кп/0285/325/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парабель, Парабельського району, Томської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
21 серпня 2014 року Немирівським РВК Вінницької області, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року, сержанта запасу ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлено для проходження військової служби до військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 21 серпня 2014 року № 104 сержант ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та призначений на посаду номером обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки 5-го механізованого батальйону, та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_5 , відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, сержант ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Так, 04 січня 2015 року, близько 08 год. 00 хв., перебуваючи за місцем дислокації гранатометного взводу роти вогневої підтримки 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, сержант ОСОБА_5 здійснив підрив авторитету військової служби, самовільно залишивши місце несення військової служби. До теперішнього часу до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 він не повернувся та проводить час на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразились в самовільному залишенні військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив тяжкий злочин, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеристика відсутня, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.
Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: