Справа180/1503/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець кримінальне провадження № 00000594, зареєстроване в ЄРДР 12 серпня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, який проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ст. 198 Кримінального кодексу України

за участю:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

6 травня 2016 року в період часу з 18 год. до 19 год. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , знаходились поблизу будинку № 5 по вул..Перспективній в м.Марганець, де ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон Samsung GT-C3530, вартістю 630 гривень, який перебував у тимчасовому користуванні малолітнього ОСОБА_7 . Після скоєння злочину , у невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_6 , з метою збуту викраденого, передав мобільний телефон раніше знайомому ОСОБА_5 , який в подальшому передав вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_3 .Після чого, маючи прямий умисел, спрямований на заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, одержаного злочинним шляхом, завідомо знаючи про те, що ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення вказаного телефону, 6 травня 2016 року близько 20 години в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 групою осіб з ОСОБА_5 , матеріали щодо якого виділенні в окреме провадження, збув зазначений телефон ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю та пояснив, що напочатку травня 2016 року був присутнім, коли ОСОБА_9 викрав мобільний телефон у малолітнього хлопця, потім через ОСОБА_10 , передав йому телефон та він продав його ОСОБА_8 . У вчиненому розкаюється. Просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

У зв`язку з тим, що сторони кримінального провадження не заперечують проти не дослідження щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним їх досліджувати.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.28, ст. 198 КК України, як навмисні дії, що виразилися в заздалегідь не обіцяному отриманні та збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинені групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно ст.. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ст..198 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строкм на один рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1