Справа № 362/370/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/538/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 18.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устимівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:21.10.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1, ч.2 ст.309, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, постановою Васильківського міськрайонного суду від 21.05.2012 року звільнення від відбування покарання скасовано. Звільнений з місць позбавлення волі 03.07.2015 року на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області умовно-достроково на 7 місяців 15 днів,

визнано винниму вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. На підставі положень ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточне покарання за сукупністю вироків визначено у виді 9 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку суду, 21.10.2010 року ОСОБА_7 було засуджено Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

30.06.2015 року згідно ухвали Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на 07 місяців 15 днів з застосуванням до останнього адміністративного нагляду терміном на один рік з обмеженням у вигляді заборони виходити з будинку по постійному місцю проживання з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, щодобово; заборони знаходження в кафе, барах, ресторанах та інших об`єктах торгівлі, де спиртні напої продаються на розлив, з метою їх вживання; заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста), обраного для постійного місця проживання в межах України без відповідного дозволу органу внутрішніх справ; з`являтися на реєстрацію до органу внутрішніх справ за місцем проживання один раз на місяць.

Після цього, ОСОБА_7 прибув за адресою свого постійного місця проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 (69). Проживаючи за даною адресою після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснювали нагляд, самовільно змінив місце проживання.

Так, 01.09.2015 року ОСОБА_7 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснювали нагляд, поїхав до м. Біла Церква Київської області. Приїхавши до зазначеного міста, ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та домовився з останнім про його постійне проживання за вищевказаною адресою при цьому не повідомивши правоохоронні органи про зміну свого постійного місця проживання, таким чином самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 проживав в період часу з 01.09.2015 року по 15.12.2015 року, а потім був виявлений працівниками Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду (порушення правил адміністративного нагляду), що не оспорюється апелянтом.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року скасувати та призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що порушив умови адміністративного нагляду у зв`язку з пошуком роботи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 395 КК України, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, караються арештом на строк до шести місяців.Під самовільним залишенням особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду розуміються зміна піднаглядним без поважних причин і повідомлення працівників міліції, що здійснюють нагляд, як місця проживання у межах одного населеного пункту, так і виїзд без дозволу органів внутрішніх справ до іншого населеного пункту.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 , 01.09.2015 року маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснювали нагляд, поїхав до м. Біла Церква Київської області. Приїхавши до зазначеного міста, ОСОБА_7 прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та домовився з останнім про його постійне проживання за вищевказаною адресою при цьому не повідомивши правоохоронні органи про зміну свого постійного місця проживання, таким чином самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що порушення умов адміністративного нагляду сталося у зв`язку з пошуком роботи є необґрунтованими та не являються поважними.

Як вбачається з вироку, суд при обранні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вже втретє притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинення злочину вперше, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому та обставини, які обтяжують покарання рецидив злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Покарання ОСОБА_7 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок суду - без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: