Єдиний унікальний номер 243/2700/16-к
Номер провадження 1-кп/243/325/2016
В И Р О К
Іменем України
«06» квітня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Слов`янськ Донецької області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, ІПН: НОМЕР_1 , не одруженої, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 разом з потерпілим ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий корисливий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 заснув та за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрала пластикову картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_4 .

Після цього, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, 27 лютого 2016 року, приблизно о 16 год. 30 хв., з банкомату «ПриватБанк», що розташований у будівлі супермаркету «Браво» по вул. Свободи, 39 м.Слов`янськ, зняла грошові кошти у сумі 15 300 грн., вказаними грошима розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 15 300 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину визнала повністю, і суду пояснила, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване діяння. Так вдень 27 лютого 2016 року до неї прийшов в гості знайомий ОСОБА_4 . Разом вони пообідали, та ОСОБА_4 заснув. В той час вона з внутрішнього карману бушлату ОСОБА_7 дістала конверт, в якому зберігалась банківська карта «ПриватБанк», належна ОСОБА_4 Код до картки був записаний на конверті. Приблизно о 17 годині ОСОБА_4 прокинувся та пішов до військової частини, а вона одяглась та пішла до магазину «Браво», який розташований неподалік від її будинку. Там у банкоматі вона зняла з картки всі гроші, що склало 15 300 грн. Банкомат видавав гроші по 2000 грн. та одну частину грошей вона отримала в сумі 1300 грн. Одразу в супермаркеті «Браво» вона купила продукти приблизно на 1000 грн., а вранці наступного дня пішла на ринок, де купила одяг собі та донці та мобільний телефон. Вдень їй зателефонував ОСОБА_8 , і вона розповіла йому, що зняла гроші з його картки, які вже витратила. 500 грн., які залишились, вона надала працівникам міліції.

Розкаюється у вчиненому.

Позов потерпілого визнає частково. Повністю визнає пред`явлені вимоги в частині відшкодування спричиненої матеріальної шкоди і не визнає позов в частині пред`явлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що ніяких страждань потерпілому не спричинила.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засідання надав суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності. Просив пред`явлений цивільний позов задовольнити повністю, а обвинувачену покарати на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченої також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду від 02 березня 2016 року, з доданою фототаблицею вбачається, що об`єктом огляду є майно та грошові кошти, які добровільно надала для огляду ОСОБА_6 , а саме: в`язана кофта коричневого кольору «ASHRA»; шапка в`язана червоного кольору, на якій мається етикетка з написом «ART BELLEZA»; куртка синього кольору з капюшоном, яка застібається на блискавку з биркою «Kristin», розмір 42; одна пара жіночого взуття синього кольору на шнурках, розмір 39; колготки «Golden Lady»; коробка з надписом «LG, L60 Life's Good». В коробці маються документи на мобільний телефон «LG, L60 Life's Good L6-x '846'»; шампунь-бальзам «SENITA», рожевого кольору; губна помада «Parisа cosmetics lipstics»; пудра «Flormar»; банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , на якій мається надпис «GOLD»; грошові кошти в сумі 500 грн, номіналом 50 грн (10 купюр), номери купюр РД 5951872; ПБ 8589280; ГА 5026580; ПН 9876221; ПД 13727021; ПД 2567811; СВ 955551418; КД 72034419; КН 1350830; КУ 5462386.

З протоколу огляду місця події від 28 березня 2016 року вбачається, що об`єктом огляду є майно, яке добровільно надала для огляду ОСОБА_6 , а саме: в`язана кофта коричневого кольору «ASHRA»; шапка в`язана червоного кольору, на якій мається бирка з написом «ART BELIEZA»; куртка синього кольору з капюшоном, яка застібається на блискавку з биркою «Kristin», розмір 42; одна пара жіночого взуття синього кольору на шнурках, розмір 39; губна помада «Parisа»; пудра.

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29 лютого 2016 року та фототаблиці доданої до нього, вбачається, що дана слідча дія проведена за участю підозрюваної ОСОБА_6 , остання детально показала та розповіла про події, які сталися з нею 27 лютого 2016 року, вказала банкомат, де нею було здійснено зняття грошових коштів з банківської карти, що повністю збігається з її свідченнями в залі суду.

Згідно виписки з особового банківського рахунку ОСОБА_4 , ІНН: НОМЕР_3 у ПАТ «ПриватБанк», 27 лютого 2016 року мало місце списання грошових коштів з його рахунку такими траншами: 2000 грн., 2000 грн., 2000 грн., 2000 грн., 2000 грн., 2000 грн., 2000 грн., 1300 грн. Відповідно до деталей транзакції, зняття коштів мало місце у торгівельному супермаркеті «Браво».

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачена ОСОБА_6 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима; на теперішній час перебуває на обліку у лікаря-нарколога з дігнозом: «Розлади психіки та поведінки, в наслідок зловживання алкоголю. Синдром залежності», у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, на час скоєння кримінального правопорушення донька обвинуваченої не досягла повноліття, за місцем мешкання ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 28 березня 2016 року №320 ОСОБА_6 , 1977 року народження виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений синдромом алкогольної залежності. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_6 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_6 не знаходилась у тимчасово-хворобливому стані, позбавляючому її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 народження повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині, повне визнання своєї вини та наявність на утриманні обвинуваченої в момент скоєння кримінального правопорушення неповнолітньої дитини.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченій не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням вищезазначених обставин, погоджуючись з думкою прокурора, суд вважає, що по відношенню до обвинуваченої ОСОБА_6 необхідно обрати покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню і буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових злочинів.

Розв`язуючи заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходив з наступного.

За результатами розгляду дійсного кримінального провадження встановлено, що своїми протиправними діями обвинувачена спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 15 300 грн., з яких не відшкодованою до цього часу є сума 14 800 грн. З огляду на викладене вимоги позивача щодо відшкодування спричиненої матеріальної шкоди є такими, що підлягають повному задоволенню.

Розв`язуючи вимоги потерпілого про стягнення на його користь спричиненої моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди потерпілий зазначив, що в наслідок злочинних дій обвинуваченої він переніс потрясіння та навантаження.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін і гарантується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів перенесення нервових потрясінь та навантажень відповідачем суду не надано, посилання на них лише наявне у змісті позову і нічим не підтверджене.

З урахуванням викладеного, суд вважає за потрібне стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 1 000 грн., задовольнивши позов в цій частині частково.

Судових витрат в кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_9 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цією статтею кримінального закону у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІПН НОМЕР_3 ; проживає: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 14 800 грн., в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 1000 грн., а всього 15 800 (п`ятнадцять тисяч вісімсот) грн. В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Речові докази в кримінальному провадженні: в`язану кофту коричневого кольору, шапку в`язану червоного кольору, одну пару жіночого взуття синього кольору, губну помаду, пудру, визнані відповідно постанови слідчого від 29 березня 2016 року речовими доказами по кримінальному провадженню №0000531, та передані, згідно з квитанцією №135 від 28 березня 2016 року, до камери схову речових доказів Слов`янського МВ ГУМВС, номер книги обліку речових доказів 34, порядковий номер 135 після вступу вироку в законну силу знищити; банківську картку ПАТ КБ «Приват банк» НОМЕР_2 яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1