Справа № 493/1015/16-к
Провадження № 1-кс/493/150/16

УХВАЛА
19.07.2016 року м. Балта Одеської області
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді від 15.07.2016 р. у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 в частині визнання незаконними дій прокуратури Балтського району щодо перевірки законності прийняття рішення слідчим відмовлено. Ухвалою від 15.07.2016 р. - поновлено ОСОБА_4 строк подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу та пояснив, що за його заявою 14.06.2014 р. були внесені відомості в ЄРДР за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Постановою слідчого СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.02.2016 р. кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Постанову слідчого вважає незаконною, так як під час досудового розслідування не виконані всі слідчі дії, не встановлені обставини, за яких йому були заподіяні тілесні ушкодження, зокрема шляхом одночасного допиту його, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не встановлені всі очевидці події, не проведені всі експертні дослідження. Тому заявник просить скасувати оскаржувану постанову.
Прокурор заперечує проти задоволення скарги, посилаючись на те, що під час досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі дії, наявні у матеріалах кримінального провадження докази свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення, тому вважає постанову законною і обґрунтованою.
Слідчий до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час розгляду скарги, тому відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено у його відсутності.
Суд, заслухавши доводи ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Виходячи зі змісту ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та їх оцінки в сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження розслідувалося за фактом заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками ч.1 ст.125 КК України. Під час досудового розслідування слідчий обмежився проведенням декількох слідчих дій, сукупність яких не дає можливості для однозначного висновку про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення.
Кримінальне провадження неодноразово закривалося постановами слідчого від 08.09.2014 р., яка скасована постановою прокурора від 03.02.2015 р., від 28.06.2015 р., яка скасована постановою прокурора від 10.07.2015 р., від 18.12.2015 р., яка скасована постановою прокурора від 01.02.2016 р. Крім того, в матеріалах оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження на а.с.33-34 міститься постанова прокурора Балтського району від 07.05.2015 р. про скасування постанови слідчого СВ Балтського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 від 09.02.2015 р. (в резолютивній частині зазначено від 09.02.2014 р.), однак сама постанова про закриття кримінального провадження від 09.02.2015 р. в матеріалах кримінального провадження відсутня.
Неодноразово скасовуючи постанови слідчих, прокурором зазначалося про необхідність проведення слідчих дій, зокрема, одночасного допиту між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , допиту сусідів та осіб, які проживають неподалік домогосподарства ОСОБА_6 , з метою встановлення свідків по кримінальному провадженню, додаткового допиту свідка ОСОБА_7 з метою встановлення, чи звертався останній за медичною допомогою. Однак слідчий ОСОБА_5 обмежилася тільки проведенням одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , під час якого не були усунуті розбіжності в їхніх свідченнях, більш того, ці свідчення відрізняються від їхніх попередніх свідчень, причини цього слідчим не встановлені.
В матеріалах кримінального провадження містяться три заяви свідка ОСОБА_6 , в яких остання зазначила про свою відмову від одночасного допиту з ОСОБА_7 , так як вона «вважає його недоцільним», а також від проведення одночасного допиту з ОСОБА_4 , так як дана людина їй неприємна, коли бачить його, починає нервувати та побоюватися його. Вказані заяви були прийняті слідчим, не дивлячись на те, що ст..385 КК України передбачена кримінальна відповідальність свідка за відмову від давання показань, а також можливість забезпечення безпеки свідка. Крім того, під час досудового розслідування вирішення питання про доцільність проведення слідчих дій віднесена до компетенції слідчого та прокурора, а не самого свідка.
Постанова, що оскаржується, має ідентичний текст із постановами, які раніше скасовувалися прокурором, не дивлячись на те, що у кримінальному провадженні встановлювалися нові обставини.
Крім того, в протоколі одночасного допиту від 26.08.2015 р. (а.с.43-45) зазначені покази особи, яка не була учасником вказаної слідчої дії ( ОСОБА_9 , хоча одночасний допит був проведений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ).
Слід зауважити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні з 14.06.2014 р. здійснювалося слідчим ОСОБА_8 , а з 18.05.2015 р. на підставі доручення начальника СВ Балтського РВ ГУМВС слідчим ОСОБА_5 . Однак судово-медична експертиза призначена постановою слідчого СВ Балтського РВ ГУМВС ОСОБА_10 від 16.06.2014 р., в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про повноваження вказаного слідчого на проведення слідчих дій.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 16.06.2014 р. у ОСОБА_4 встановлені як легкі тілесні ушкодження, так і легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що підлягає кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України. Однак досудове розслідування проводилося за ч.1 ст.125 КК України, відомості про процесуальні рішення слідчого в частині заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Наявні в матеріалах кримінального провадження докази не вказують на обставини, за яких потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження.
За таких обставин постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, так як ґрунтується на неповно досліджених доказах, отже вимоги заявника про її скасування є законними.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..307 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ