Справа № 333/2191/16-к

Провадження № 1-кп/333/317/16
ВИРОК
25 травня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів, Івано-Франківської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
07.02.1996 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 20.10.1997 року звільнився по відбуттю терміна покарання;
08.05.1998 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.08.2001 року звільнився по відбуттю терміна покарання;
25.03.2004 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 194, ст. 304, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.11.2004 року вирок змінений, перекваліфікована ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, визначено 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 194, ст. 304 КК України вирок скасовано за відсутністю складу злочину, провадження у справі припинене. 12.12.2006 року звільнився по відбуттю терміна покарання;
14.09.2007 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. 01.08.2011 року звільнився по відбуттю терміна покарання;
12.12.2007 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 01.08.2011 року звільнився по відбуттю терміна покарання;
21.08.2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений за корисні злочини, на шлях виправлення та перевиховання не став, і знову повторно вчинив корисний злочин за наступних обставин.
Після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 8 000 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
29.04.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, яку сторони просять розглянути та затвердити.
Враховуючи те, що потерпілий та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов наданої угоди, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 суду заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення мирової угоди.
З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).
Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього, як потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.
Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.
В ході судового розгляду клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 394, 424, 468, 469, 473 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, при умові, що він у період призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконує покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1