Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/77/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002538 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забір`я Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, який здобув середньо-технічну освіту, не одружений, не працює, пільгами не користується, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 08.06.2010 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2014 за № 0002538, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 України.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає о 18 год. 30 хв. 18.06.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , вважав недоцільним продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою його підзахисному, оскільки дослідженні судом матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. До того ж, прокурор дійшов до переконання про зміну обвинувачення його підзахисному на ч. 2 ст. 309 КК України, про що зазначив у судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши як доводи прокурора, так і доводи захисника, а також наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно із положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 фактично під вартою перебуває 1 рік. На даний час судом досліджені матеріали кримінального провадження, надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, допитані свідки. Обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 .

Прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ним ризикам на даній стадії судового розгляду (закінчення з`ясування обставин та перевірка їх доказами). До того ж, прокурором заявлено клопотання про надання часу для складення та погодження зміни обвинувачення, оскільки він в результаті судового розгляду дійшов до переконання, що обвинувачення потрібно змінити.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 205, 331, 369-372, 376 КПК України, ст.ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 1 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою змінити на цілодобовий домашній арешт, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці, тобто до 13 серпня 2016 року включно, обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом тривалістю в два місяці, тобто до 13 серпня 2016 року включно.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Копію ухвали направити для виконання до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (м. Київ, пр. Перемоги, 109), а також надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: