Справа № 702/303/16-к
Провадження № 1-кп/702/39/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання міри запобіжного заходу
тримання під вартою
26 березня 2016 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді : ОСОБА_1

з секретарем : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185 КК України, в межах клопотання прокурора про обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу тримання під вартою,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження прокурора : ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого : ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду знаходилась кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурор звернувся в суд з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , з клопотанням про дозвіл на доставку в суд обвинуваченого ОСОБА_3 для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголошення в розшук обвинуваченого та зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 04.03.2016 року задоволено клопотання прокурора про дозвіл на доставку в суд обвинуваченого ОСОБА_3 , оголошено його в розшук, кримінальне провадження зупинено до розшуку обвинуваченого, виділено матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в окреме провадження , справі присвоєно № 702/303/16-к, (провадження № 1-кп/702/39/16).

26.03.2016 року на адресу суду надійшло повідомлення про затримання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 26.03.2016 року провадження в кримінальній справі (виділеній) відновлено.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить його задоволити посилаючись на те, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, повторно, 19 січня 2016 року, близько 01 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом зняття навісного замка на вхідних дверях, проникли у приміщення каплиці, що розташована на території кладовища по АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно вчинили крадіжку 8 нержавіючих труб, довжиною 1,5 м., діаметром 30 мм. кожна, ринковою вартістю 357,08 грн. за одну трубу на суму 2856,64 грн., 4 нержавіючих труби, довжиною 1 м., діаметром 51 мм. кожна, ринковою вартістю 357,43 грн. за одну трубу на суму 1413,72 грн., 4 металевих кутники 50х50х4 мм., довжиною 1 м. кожний, ринковою вартістю 33,26 грн. за один кутник на суму 133,00 грн., в результаті чого заподіяли потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 25 січня 2016 року, майнову шкоду на загальну суму 4403,36 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він повторно, 19 січня 2016 року, близько 01 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_3 , з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, шляхом зняття навісного замка на вхідних дверях, проникли у приміщення каплиці, що розташована на території кладовища по АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно вчинили крадіжку 8 нержавіючих труб, довжиною 1,5 м., діаметром 30 мм. кожна, ринковою вартістю 357,08 грн. за одну трубу на суму 2856,64 грн., 4 нержавіючих труби, довжиною 1 м., діаметром 51 мм. кожна, ринковою вартістю 357,43 грн. за одну трубу на суму 1413,72 грн., 4 металевих кутники 50х50х4 мм., довжиною 1 м. кожний, ринковою вартістю 33,26 грн. за один кутник на суму 133,00 грн., в результаті чого заподіяли потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 25 січня 2016 року, майнову шкоду на загальну суму 4403,36 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
25.01.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повідомлено про підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколами огляду місця події від 22.01.2016 та 23.01.2016; - показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; - показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; - висновком судової товарознавчої експертизи від 25.01.2016; - протоколом огляду предмету від 25.01.2016; - постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 25.01.2016; - протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 26.01.2016; - протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 26.01.2016; - протоколом пред`явлення для впізнання від 27.01.2016.
Допитані в якості підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнали повністю.
28.01.2016 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України скеровано в порядку п.14 ч.2 ст.36, ст.ст. 290-291, ст.293 КПК України до Монастирищенського районного суду.

Таким чином, на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий: 1) 22.08.1995 вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді 2 років виправних робіт, з утриманням 20 % заробітку в дохід держави. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.05.1998 невідбута частина покарання у виді 11 місяців 23 днів виправних робіт за вироком від 22.05.1995 за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року відповідно до ст. 30 КК України в редакції 1960 року замінена на 11 місяців 23 дні позбавлення волі у виправлено-трудовій колонії загального режиму. Звільнений по відбуттю покарання 03.06.1999; 2) 16.09.1999 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 215-3 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді 2 років виправних робіт з утриманням 10 % заробітку в дохід держави. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 24.12.1999 року невідбутий строк покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.09.1999 за ч. 1 ст. 215-3 КК України в редакції 1960 року відповідно до ст. 30 КК України в редакції 1960 року замінено на 2 роки позбавлення волі у виправно-трудовій колонії загального режиму. Звільнений 12.01.2001 постановою Полтавського районного суду Полтавської області відповідно до ст. 52 КК України в редакції 1960 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 12 днів; 3) 16.09.2002 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.11.2004 постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 29.10.2004 відповідно до ст. 81 КК України на невідбутий строк 10 місяців 17 днів; 4) 21.08.2012 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.04.2013 відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 01.07.2014 за ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2014 відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014; 5) 19.06.2015 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.12.2015 відповідно до ст. 166 КВК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років обмеження волі. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.
В підготовчі судові засідання у кримінальному провадженні № 0000024 (кримінальна справа № 702/84/16-к) 08.02.2016 року, 12.02.2016 року та 02.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_3 не з`являвся та відповідно до рапортів працівників поліції був відсутнім за місцем свого проживання.

Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи неодноразово раніше судимий за умисні злочини, після засудження 19.06.2015 року вироком Монастирищенського районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний злочин, що свідчить про те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, не має постійного місця роботи, а його неявки в судові засідання та відсутність за місцем проживання свідчать про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовженню кримінального правопорушення у якому обвинувачується, забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечує. Посилається на те, що в судове засідання не з"явився в зв"язку з хворобою. Надати докази немає можливості.

Суд вислухавши доводи прокурора, захисника, думку обвинуваченого, дослідивши заявлене клопотання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ст.ст. 177- 178, ст. 183-184 КПК України, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно існують, а саме ОСОБА_3 в підготовчі судові засідання 08.02.2016 року, 12.02.2016 року, 02.03.2016 року не з`явився без поважних причин, судом були винесені ухвали про його привід, які не були виконані, оскільки відповідно до рапортів працівників поліції за місцем проживання він був відсутній, що свідчить про можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; згідно анкетних даних обвинувачений офіційно не працює, після засудження його 19.06.2015 року на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні нових умисних злочинів, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає до задоволення.

Також при вирішенні даного питання необхідно враховувати згідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, що у разі визнання ОСОБА_3 винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі.

Таким чином суду надані докази наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про :1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При застосуванні запобіжного заходу судом оцінено в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, при наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений неодноразово судимий, офіційно не працює, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявності достатніх підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням всіх обставин недостатності застосування до обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задоволити.

Крім того, у відповідності з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, лише щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його майновий та сімейний стан, те, що він ніде офіційно не працює, його доходи отримані внаслідок злочинної діяльності; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були проаналізовані раніше, суд вважає, що розмір застави у вигляді 20 мінімальних заробітних плат повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення обвинуваченим застави, суд вважає, що на ОСОБА_3 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 315 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання прокурора задоволити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 22.08.1995 року вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 140 КК України ( 1960 року) до покарання у виді 2 років виправних робіт, з утриманням 20% заробітку в дохід держави. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.05.1998 року невідбута частина покарання у виді 11 місяців 23 днів виправних робіт за вироком від 22.05.1995 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) відповідно до ст. 30 КК України (1960 року) замінена на 11 місяців 23 дні позбавлення волі у виправно-трудовій колонії загального режиму. Звільнений по відбуттю покарання 03.06.1999 року; 16.09.1999 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 215-3 КК України (1960 року) до покарання у виді 2 років виправних робіт з утриманням 10% заробітку в дохід держави. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 24.12.1999 року невідбутий строк покарання у виді 2 років позбавлення волі за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.09.1999 року за ч. 1 ст. 215-3 КК України (1960 року) відповідно до ст. 30 КК України (1960 року) змінено на 2 роки позбавлення волі у виправно-трудовій колонії загального режиму. Звільнений 12.01.2001 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області відповідно до ст. 52 КК України (1960 року) умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 12 днів; 16.09.2002 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.11.2004 року постановою Придніпроваського районного суду міста Черкаси від 29.10.2004 року відповідно до ст. 81 КК України на невідбутий строк 10 місяців 17 днів; 21.08.2012 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.04.2013 року відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 01.07.2014 року за ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2014 року відповідно до ст. 2 ЗУ "Про амністію" від 08.04.2014 року; 19.06.2015 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.12.2015 року відповідно до ст. 166 КВК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років обмеження волі, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 24 травня 2016 року, включно.

Початок строку тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 25 березня 2016 року.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_3 у виді 20 мінімальних заробітних плат, а саме 27560 ( двадцять сім тисяч п"ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з с. Летичівка Монастирищенського району, Черкаської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Зобов"язати орган виконання ухвали надати на адресу суду матеріали по виконанню даної ухвали, після їх складання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ІТТ Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та начальнику СІЗО-30 м. Черкаси.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1