У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю слідчого ОСОБА_4 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 16 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 190 КК, відносно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця м. Києва,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,
неодруженого, раніше судимого,
офіційно не працюючого, але працевлаштованого
в с т а н о в и в:
09.08.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000439 від 16.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 190 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, а саме: 16.07.2014 Солом`янським районним судом м. Києва за частиною першою статтею 185 КК до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 КК з іспитовим строком 2 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив новий корисливий злочин на території міста Києва при наступних обставинах.

Так він, 16.01.2016 приблизно о 10:00 год. він приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів свого раніше знайомого ОСОБА_7 , з яким була ОСОБА_8 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 , побачив в руці ОСОБА_8 мобільний телефон марки «HTC ONE MINI» імеі: НОМЕР_1 вартістю 4 444 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 15 грн., з абонентським номером телефону НОМЕР_2 на рахунку якої грошових коштів не було та вирішив повторно заволодіти ним шляхом шахрайства.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 , під приводом необхідності здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон, на що остання погодилася та передала йому мобільний телефон.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 тримаючи в руках вищевказаний мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд та спричинивши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4459 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статтею 190 КК.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, раніше судимий,

офіційно не працюючий, але працевлаштований.

05.08.2016 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 190 КК.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив середньої тяжкості злочин, який відповідно до частини другої статті 190 КК карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

У зв`язку з вищевикладеним, у органів досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КК, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий звернувся із зазначеним клопотанням

У судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Посилався на те, що хоче заробити кошти для відшкодування шкоди, завданої потерпілій. Зобов`язувався виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, розглянувши обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити частково з таких підстав.
16.01.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 було внесено відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 190 КК. Цей факт встановлений на підставі витягу з кримінального провадження № 0000439.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 176 КПК тримання під вартою є запобіжним заходом.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина друга статті 177 КПК регламентує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 є раніше судимим та підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до статті 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В свою чергу, за правилами статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зауважує, що у судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність підстав, передбачених статтею 177 КПК.

Однак, на думку слідчого судді, прокурор не довів обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

Так, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості (стаття 12 КК), має реєстрацію та визначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, раніше судимий, офіційно не працює, але працевлаштований. У судовому засіданні було встановлено, що перебуваючи на волі, підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, не перешкоджав кримінальному провадженню та йому не було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Отже, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені пунктом 2 частини другої статті 183 КПК.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у цій справі відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, зокрема місце та спосіб його вчинення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальні частині ухвали, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений статтею 181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати житло за місцем його реєстрації у період доби з 22:00 до 07:00, та вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, які визначені частиною п`ятою статті 194 КПК, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим, прокурором, слідчим суддею або судом.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 16 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 190 КК задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 до 07:00.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, які визначені частиною п`ятою статті 194 КПК, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим, прокурором, слідчим суддею або судом.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали з 09 серпня 2016 року до 04 жовтня 2016 року включно.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1