Справа № 592/4842/16-к
Провадження № 1-кс/592/2061/16
УХВАЛА

про відмову задоволенні скарги на дії та бездіяльність слідчих

23 травня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

20.05.2016 року представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою (в порядку ст. 303 КПК України) , в якій він зазначив про те, що в провадженні старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006848 від 18.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 від 26.04.2016 року по справі № 592/4095/16-к було частково задоволено клопотання слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 та дозволено останньому провести обшук у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 27.04.2016 року слідчим СВ Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та оперативними співробітниками поліції було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , за результатами якого складено протокол від 27.04.2016 року. Згідно договору № 1290-Р/16 про надання правової допомоги, укладеному 11.02.2016 року адвокат ОСОБА_3 є представником ОСОБА_7 у кримінальному провадження № 0006848. ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_3 вважають, що обшук в квартирі було проведено із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, з огляду на наступне. Ст. 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Виходячи з положень ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана виключно слідчим або прокурором. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 від 26.04.2016 року по справі № 592/4095/16-к було чітко визначено, що особою якій надається дозвіл на проведення обшуку у квартирі є слідчий ОСОБА_5 . В порушення зазначеної норми процесуального закону та положень ухвали слідчого суду уповноважений слідчий при проведенні слідчої дії (обшуку) був взагалі відсутній, а замість нього обшук проводився слідчим ОСОБА_6 та співробітниками оперативних підрозділів поліції, які взагалі не мають жодних законних повноважень на проведення подібних слідчих дій навіть при наявності доручення від слідчого. Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 40, 236 КПК України обшук у квартирі проводився не уповноваженими на те особами, які не мали дозволу на проведення цієї слідчої дії. Тому діяльність вказаних осіб можна розцінювати як незаконне проникнення до приватного житла особи, що є порушенням гарантованого конституцією права кожного громадянина на недоторканість житла. Більше того, вищезгаданою ухвалою суду було надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, яка належить ОСОБА_7 . Однак квартира АДРЕСА_2 , не належить ОСОБА_7 . Більше того, вона не зареєстрована і навіть не проживає там. Дана квартира перебуває у приватній власності ОСОБА_8 , однак, знаючи про дану обставину, слідчого ОСОБА_6 та співробітників оперативних підрозділів поліції це не зупинило. Відповідно до ч. 3 ст. 223 КПК України перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом. Однак, перед проведенням обшуку слідчим ОСОБА_6 не були роз`яснені ані права, ані обов`язки жодному учаснику слідчої дії, про що свідчить сам текст протоколу, яким було зафіксовано дане порушення. Так, виходячи із змісту протоколу обшуку, процесуальний статус учасників слідчої дії залишився не визначений слідчий закреслив слова потерпілий , підозрюваний , захисник та залишив при цьому посилання на статті КПК України, якими закріплені права та обов`язки даних учасників слідчої дії. Однак, видається незрозумілим, яким чином були роз`яснені права та обов`язки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та адвокату ОСОБА_3 , які не мають процесуального статусу потерпілого, підозрюваного та захисника відповідно. Та й взагалі, виходячи зі змісту матеріалів досудового розслідування, не мають жодного відношення до кримінального провадження № 0006848. Відповідно ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. В ч. 6 ст. 107 КПК України передбачено, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними. Однак, не дивлячись на заявлене представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 клопотання про застосування технічних засобів фіксування під час проведення обшуку, таке фіксування слідчим ОСОБА_6 не проводилося. Тож, всі ці порушення, що стосуються як самої процедури проведення обшуку, так і змісту та реквізитів протоколу, свідчать про халатність, безвідповідальність особи, яка проводила слідчу дію та складала протокол, про формальне ставлення до виконуваних обов`язків. Таким чином, обшук у квартирі АДРЕСА_2 , був проведений незаконно не уповноваженими на те особами, які не мали дозволу на проведення цієї слідчої дії, без роз`яснення прав та обов`язків учасникам слідчої дії та без застосування технічних засобів фіксування процесу обшуку. Вказане призвело до порушення гарантованого конституцією права кожного громадянина на недоторканість житла, порядку проведення досудового розслідування та процесу збору доказів по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна. Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день. Так як обшук було проведено 27.04.2016 року, а десятиденний строк припадає на неробочий день, то останній день строку на оскарження припадає на 10.05.2016 року. Тож строк подачі скарги на дії слідчого не пропущений. Ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1) ; скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч. 2) ; розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3) . Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1) ; ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора (ч. 2) . Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 25,169, 234, 303 307 КПК України, він просив визнати дії слідчого ОСОБА_6 та бездіяльність слідчого ОСОБА_5 Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області незаконними (вхідний № 17733 від 20.05.2016 року) (а. с. 2, 3) .

Із змісту відмітки на сторінці 11 в графі місце проживання паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого 06.09.2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Горки Новгород-Сіверського району Чернігівської області, її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.11.1998 року та до теперішнього часу (а. с. 17, 18) .

Із змісту довідки Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 03.02.2016 року вбачається, що згідно з інформацією, яка зберігається в архівах Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, станом на 29.12.2012 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1998 року № 5615, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , частка власності: 1/1, та записана в реєстрову книгу № 20 за реєстровим № 829, дата реєстрації 21.10.1998 року (а. с. 19) .

Із змісту довідки адресно-довідкового бюро від 09.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Горки Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.11.1998 року та до теперішнього часу, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06.09.2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області (а. с. 20) .

Із змісту ухвали про проведення обшуку слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2016 року по справі № 592/4095/16-к, провадження № 1-кс/592/1687/16 вбачається, що клопотання слідчого Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 було задоволене частково. Було ухвалено дозволити слідчому Сумського відділу поліції (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 проведення обшуку у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення цих засобів чи речовин, а також речей та документів, які пов`язані із реалізацією без рецепту лікаря медичних препаратів, які містять наркотичну речовину кодеїн, журнали, книги та інші документи в яких містяться рукописні записи ОСОБА_7 про ведення бухгалтерії по реалізації вищевказаних засобів, та інші документи, що мають відношення до здійснення незаконної діяльності з реалізації наркотичних засобів. Строк дії ухвали двадцять днів з дня її постановлення. Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57424441) (а. с. 21 23) .

У відкритому судовому засіданні особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити.

У судове засідання слідчі СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , ОСОБА_5 не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду скарги, що в повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Розглянувши скаргу особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, дослідивши документи, додані до скарги, дослідивши інші документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховним Судом України, вбачається наступне.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України) .

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України) .

Слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України) .

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України) .

Тобто слідчий суддя не може виходити за межі предмета судового розгляду, визначеного сторонами, або діяти за межами власної компетенції, а тому він вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та які віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Зважаючи на відсутність прямого законодавчого визначення того, які саме особи є учасниками процесуальної дії , під такими особами у контексті положень ч. 1 ст. 107 КПК України слід розуміти осіб, зазначених у п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, які безпосередньо беруть участь у проведенні відповідної процесуальної дії (сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію) , заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, секретар судового засідання, судовий розпорядник) . Тому за наявності відповідного клопотання особа, яка проводить відповідну процесуальну дію, повинна прийняти рішення про застосування таких засобів (ч. 1 ст. 107 КПК України) . При цьому слід мати на увазі, що, згідно з ч. 3 ст. 110 КПК, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Оскільки інше не зазначене в КПК України, визнання відповідної процесуальної дії недійсною та отриманих внаслідок її вчинення результатів у випадках, зазначених у ч. 6 ст. 107 КПК України, може здійснюватися не тільки судом (слідчим суддею) , але й прокурором і слідчим за власною ініціативою або за наявності відповідного клопотання сторони захисту, про що прокурором, слідчим виноситься відповідна постанова (ч. 3 ст. 110 КПК України) , а судом, слідчим суддею ухвала (ч. 2 ст. 110 КПК України) . Оскільки інше не зазначено у КПК України, така ухвала може бути винесена судом (слідчим суддею) як за клопотанням сторони кримінального провадження, так і за власної ініціативи, за винятком випадків, коли сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними (ч. 6 ст. 107 КПК України) . Тому суд (слідчий суддя) попередньо (до визнання процесуальної дії недійсною) мають з`ясувати позицію сторін з цього приводу. При цьому за наявності підстав ухвалу слід виносити саме про визнання відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів недійсними з посиланням на ч. 6 ст. 107 КПК, а не про визнання доказу недопустимим, про визнання дій та бездіяльності незаконними тощо.

Згідно ч. 2 ст. 166 КПК України у разі якщо дозвіл на проведення обшуку надано за клопотанням сторони захисту, слідчий суддя, суд доручає забезпечення його проведення слідчому, прокурору або органу Національної поліції за місцем проведення цих дій. Проведення обшуку здійснюється за участю особи, за клопотанням якої надано дозвіл на його проведення, згідно з положеннями цього Кодексу.

Отже, на думку суду, у разі якщо дозвіл на проведення обшуку надано за клопотанням сторони захисту, то слідчий суддя доручає забезпечення його проведення конкретній особі (слідчому, прокурору або органу внутрішніх справ за місцем проведення цих дій) , а якщо дозвіл на проведення обшуку надано за клопотанням сторони обвинувачення, то слідчий суддя доручає забезпечення його проведення посадовій особі, яка звернулася з клопотанням, що не виключає можливості проведення обшуку іншою посадовою особою, що в повній мірі узгоджується та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 166 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, законодавець визначив вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких відсутня ухвала про визнання дій та бездіяльності слідчих незаконними.

Отже, - оскільки слідчий суддя зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; - оскільки слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України; - оскільки в разі незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, слідчий суддя не позбавлений права постановити ухвалу саме про визнання відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів недійсними з посиланням на ч. 6 ст. 107 КПК, а не про визнання доказу недопустимим, про визнання дій та бездіяльності незаконними тощо; - оскільки, якщо дозвіл на проведення обшуку надано за клопотанням сторони обвинувачення, то слідчий суддя доручає забезпечення його проведення посадовій особі, яка звернулася з клопотанням, що не виключає можливості проведення обшуку іншою посадовою особою; - оскільки законодавець визначив вичерпний перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких відсутня ухвала про визнання дій та бездіяльності слідчих незаконними, відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне у задоволенні скарги особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Крім того, оскільки обшук був проведений на підставі ухвали про проведення обшуку слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2016 року по справі № 592/4095/16-к, провадження № 1-кс/592/1687/16, тобто на законних підставах, відтак, на думку суду, відсутні підстави вважати сам обшук незаконним.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні скарги особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України слід відмовити.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 3, 26, 107, 110, 166, 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на дії та бездіяльність слідчих оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1