Справа № 307/3833/15-к
Провадження № 1-кп/307/129/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001816 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , 27 жовтня 2015 року, близько 1-ї години, знаходячись неподалік кафе-магазину «Лісова пісня», що розташований в смт. Буштино по вул.. Травневій, 11, Тячівського району, погрожуючи фізичним насильством потерпілому ОСОБА_6 та всупереч його вимогам, усвідомлюючи протиправність та відкритість своїх дій, умисно, відкрито викрали з автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , бувшу у використанні магнітолу марки «Pioner», вартістю 450 гривень та мобільний телефон марки «I Phone 4S», вартістю 3400 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що 27 жовтня 2015 року, близько 1-ї години, він разом з обвинуваченим ОСОБА_5 перебував в смт. Буштино, біля кафе-магазину «Лісова пісня», де підійшли до автомобіля потерпілого ОСОБА_6 та в присутності потерпілого викрали з його автомобіля магнітолу та мобільний телефон. На даний час потерпілому ОСОБА_6 заподіяну шкоду вони відшкодували, а тому просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що 27 жовтня 2015 року, близько 1-ї години, він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 перебував в смт. Буштино, біля кафе-магазину «Лісова пісня», де підійшли до автомобіля потерпілого ОСОБА_6 та в присутності потерпілого викрали з його автомобіля магнітолу та мобільний телефон. На даний час потерпілому ОСОБА_6 заподіяну шкоду вони відшкодували, а тому просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 27 жовтня 2015 року, близько 1-ї години, він зі своєю дівчиною знаходився в автомобілі неподалік кафе-магазину «Лісова пісня», що розташований в смт. Буштино. В цей час до автомобіля підійшли обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та, погрожуючи, відібрали в нього магнітолу та мобільний телефон. На даний час матеріальних та моральних претензій до обвинувачених він не має, а тому просить суворо не карати обвинувачених.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та в них немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених, потерпілого та матеріалів справи, які характеризують обвинувачених як осіб. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена, а тому їх дії слід кваліфікувати за ст.186 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особу винних, які по місцю проживання характеризуються посередньо, раніше не судимі.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд не знайшов.
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з врахуванням наведеного, та того, що потерпілий ОСОБА_6 просить суворо не карати обвинувачених, суд вважає, що їх виправлення і попередження вчинення з їхнього боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому відносно них необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк із звільненням їх від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази по справі магнітолу марки «Pioner» та мобільний телефон марки «I Phone 4S», які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 , слід залишити йому як власнику.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України в виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням якщо він протягом одного року та шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України в виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням якщо він протягом одного року та шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази по справі магнітолу марки «Pioner» та мобільний телефон марки «I Phone 4S», які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 , залишити йому як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1