Справа № 524/2044/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2016 року, слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Кременчуцького районного відділення поліції ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бондарі, Кременчуцького району, українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
-04.02.2008 року засуджений Кременчуцьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України.
-16.05.2008 року засуджений Козельщинським районним судом за ст.ст. 186 ч. 2, 357 ч. 3, 104, 76, 70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
-09.03.2010 року засуджений Козельщинським районним судом за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.
-02.12.2015 року засуджений Хорольським районним судом за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України до з років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із випробувальним терміном 1 рік.
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 28.03.2016 року, близько 20:00 години, гр. ОСОБА_5 , з метою відкритого заволодіння чужим майном прибув в с. Щербаки, Кременчуцького району. Для реалізації свого злочинного наміру, гр. ОСОБА_5 взяв з собою саморобну маску чорного кольору, яку приготував заздалегідь і прибувши в с. Щербаки, Кременчуцького району зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , в якому мешкає громадянка ОСОБА_7 , 1938 року народження. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 закрив своє обличчя саморобною маскою чорного кольору, яку приготував заздалегідь, через вхідні двері, проник до будинку, де побачив господарку гр. ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв зі столу на кухні кухонний ніж і тримаючи його в руках, зайшов до кімнати будинку і підійшов до потерпілої. Тримаючи в руках кухонний ніж і погрожуючи його застосуванням, вимагаючи віддати гроші, а іншою рукою наніс декілька ударів по голові ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_5 , за допомогою гардин зв`язав руки та ноги гр. ОСОБА_7 чим позбавив останню будь-якої можливості чинити опір.
Продовжуючи свої злочинні дії, гр. ОСОБА_5 обшукавши всі кімнати будинку, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 37 гривень та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» і після чого зник з місця скоєння злочину.
29.03.2016 року о 16 годині слідчим Кременчуцького районного ВП ГУ НП України в Полтавській області майором поліції ОСОБА_6 відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , 1991 р.н., було затримано як особу підозрювану у вчиненні злочину.
30.03.2016 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, поєднаним з проникненням до житла.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі показів згідно ст. 63 Конституції України відмовився.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами :
-протоколом огляду місця події домоволодіння ОСОБА_7 від 29.03.2016 року;
-протоколом заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
-протоколом затримання особи - ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені злочину від 29.03.2016 року;
-речовими доказами: ніж, дерев`яна палиця, завіси.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Відповідно до ст. 177, ч. 1 ст. 183 КПК України застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 не можливо, оскільки існують ризики, які дають підстави вважати, що:
- ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, оскільки останній зареєстрований в с. Бондарі Кременчуцького району, де згідно довідки із Бондарівської с/р після відбуття строку покарання не проживав, фактично проживає в іншому місті АДРЕСА_2 , де зарекомендував себе з негативної сторони, а саме на ОСОБА_5 неодноразово надходили усні скарги від сусідів, щодо аморального способу життя останнього, антигромадського способу життя та постійне порушення громадського порядку, а злочин був вчинений на території Кременчуцького р-ну.
- ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь які речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не були здобуті при першочергових слідчих діях;
- ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як згідно довідки з кримінально-виконавчої інспекції знаходиться на обліку з 10.02.2016 як засуджений з іспитовим строком.
- ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні оскільки вона є особою похилого віку та проживає самостійно.
Наведені факти свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що клопотання невмотивоване, ризики на які посилався прокурор не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, приходжу до наступних висновків.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із погрозою застосування насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 492 КПК України, слідчий суддя,
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали, відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України визначити до 30 травня 2016 року (включно) до 16.00 години.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1