Номер провадження: 11-сс/785/1060/16
Номер справи місцевого суду: 494/1698/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області:

Головуючого - судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Заявника: ОСОБА_6 ,

При секретарі: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляцію заявника ОСОБА_6 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 25.12.2015 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови № 0000002 від 23.11.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 25.12.2015 року, у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови № 0000002 від 23.11.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В своїй скарзі ОСОБА_6 ухвалу суду скасувати, винести нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 23.11.2015 року. Суд неповно і не об`єктивно розглянув справу, не були з`ясовані питання, які мають важливе значення для прийняття законного рішення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Суд не звернув увагу на те, що постанова Миколаївського районного суду від 22.1.22014 року неправомірно долучена до кримінального провадження і незаконно винесено до ЄРДР відомості третього абзацу вказаної постанови, оскільки є ухвала апеляційного суду від 13.02.2015 року, якою скасовано третій абзац постанови. Не були допитані свідки, вона не дала пояснення по справі.

Заслухавши подану апеляцію, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, заявника ОСОБА_6 , яка просила про задоволення апеляційної скарги, досліджуючи матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали суду, 08.12.2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого №0000002 від 23.11.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання не допустити слідчого ОСОБА_8 до участі у вищезазначеному кримінальному провадженні. З постановою не погодилась та вказала, що викладені в ній докази не підтверджені, лікар та фельдшер дають пояснення у якості свідків неправдиві. ЇЇ слідчий викликав для допиту у робочі дні, однак вона не могла з`явитись на допит, оскільки працювала, що підтверджується графіком роботи, а тому порушено її права на участь у провадженні. Крім того, вказала, що поза увагою залишилась ухвала Миколаївського районного суду від 22.12.2014 року. Також зазначає, що висновок експерта №122 від 10.06.2015 року на який посилається слідчий у постанові взагалі братися до уваги не повинен та є зайвим.
Ухвалою суду від 09.12.2015 року слідчим суддею ОСОБА_9 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 15 грудня 2015 року відведено слідчого суддю Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від розгляду справи №494/1698/15-к та відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23.12.2015 року вищевказану справу призначено слідчому судді ОСОБА_10 .
В судовому засіданні 25.12.2015 року заявник ОСОБА_6 підтримала скаргу з викладених у ній підстав та просила її задовольнити..
Прокурор та слідчий СВ Березівського ВП Комінтернівського ГУ НП в Одеській області заперечували проти задоволення скарги, вважаючи скаргу заявника необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що слідчий та прокурор діяли у відповідності до вимог діючого законодавства.
Постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим 23.11.2015 року. Скарга підписана заявником 03.12.2015 року, однак подана до пошти відповідно до штампу 08.12.2015 року.Водночас, суд зауважує, що слідчий суддя ОСОБА_11 не розглядав підстави для поновлення строку подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 від 09.12.2015 року відкрито провадження за скаргою.
Судом встановлено та учасниками судового процесу підтверджуються, що кримінальне провадження №0000002 від 19.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КК України щодо ненадання 03.04.2007 року медичної допомоги ОСОБА_12 лікарем Березівської ЦРЛ ОСОБА_13 та фельдшером «швидкої медичної допомоги» Березівської ЦРЛ ОСОБА_14 , що спричинило смерть останнього, закрито. Про вказаний факт свідчить постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження.
Аналіз наданих суду матеріалів, в сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні дозволяє слідчому судді дійти висновку, що оскаржувана заявником постанова є обґрунтованою та правомірною, виходячи з наступних підстав.
У судовому засіданні ОСОБА_6 зазначила про незаконність постанови слідчої про закриття провадження, оскільки вона, по-перше,- не мала повноважень проводити досудове розслідування, оскільки їй було заявлено неодноразово відвід; по-друге, її слідча так і не допитала, оскільки викликалась ОСОБА_6 у робочі дні, що підтверджується графіком роботи, також не проведено одночасний допит свідків; по-третє, слідча у постанові посилається на висновок експерта, який є необґрунтований та взагалі проведення експертизи є незаконною; по-четверте, поза увагою залишилась ухвала Миколаївського районного суду від 22.12.2014 року, якою 04.02.2015 року слідчим ОСОБА_15 , всупереч ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13.02.2015 року, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Щодо посилань заявника на те, що слідча ОСОБА_8 не мала проводити досудове розслідування, оскільки їй було заявлено неодноразово відвід суд вважає зазначити наступне.
Питання відводу слідчої ОСОБА_8 розглянуто та ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року по справі №494/596/15-к у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого - залишено без задоволення. У рішенні зазначено, що посилання заявника на участь слідчого у досудовому розслідуванні по іншому кримінальному провадженню до таких обґрунтованих сумнівів не відноситься, оскільки проведення досудового розслідування є безпосереднім службовим обов`язком слідчого. Підстави для відводу слідчої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні передбачені статтею 77 КПК України не встановлені.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані доводи є безпідставними.
Щодо посилань заявника на те, що вона не була допитана, оскільки у викликані слідчим дні працювала, що підтверджується графіком, також не проведений одночасний допит свідків, то суд вважає зазначити наступне.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Судом встановлено, що слідчим неодноразово викликалась ОСОБА_6 для дачі показань у кримінальному провадженні, однак ОСОБА_6 не з`явилась для надання свідчень. Даний факт підтверджується повістками про виклики ОСОБА_6 до СВ Березівського ВП Комінтернівського відділу ГУ НП в Одеській області на 30.10.2015 p., 10.11.2015 p., 23.11.2015 p., та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 27.10.2015 p., 05.11.2015р., 19.11.2015 року, які скаржник отримала, про що свідчать підписи ОСОБА_6 на вказаних повідомленнях.
Разом з цим, суд прийшов до висновку, що посилання ОСОБА_6 є безпідставними на те, що вона не могла з`явитися до слідчого, оскільки вона працює на воєнній кафедрі Одеського національного політехнічного університету та згідно графіка була черговою по кафедрі.
Однак, суд зазначає, у разі отримання повістки (про виклик до слідчого, до суду та ін..), роботодавець зобов`язаний надати працівнику вихідний на час участі в допиті, судовому засіданні, тощо. Із цією метою він має видати відповідний наказ та поставити відмітку в табелі обліку використання робочого часу.
Більш того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, ОСОБА_6 28.10.2015 року та 09.11.2015 року подала заяви, в якій зазначила, що на допит вона до слідчого не з`явиться.
З огляду на викладене, безпідставними є твердження заявника, що дії слідчої ОСОБА_8 є неправомірними щодо відмови у проведенні одночасного допиту свідків, оскільки ОСОБА_6 не була допитана.
Більш того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 дізналась про кримінальне провадження №0000002 від 19.01.2015 р. у березні-квітні 2015 року, однак до листопада 2015 року вона так і не змогла звернутися та знайти час для допиту її по вказаному кримінальному провадженні
Частинами 2 та 3 статті 28 КПК України передбачено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2)поведінка учасників кримінального провадження:
3)спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Суд вважає, що слідчим було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на виклик для допиту ОСОБА_6 .
Вказане також підтверджується ухвалою суду від 25.11.2015 року по справі №494/1635/15-к.
Водночас, суд зауважує, що ухвалою від 15.10.2015 року по справі № 494/1391/15-к було скасовано постанову слідчої СВ Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 від 13.07.2015 року про закриття кримінального провадження, саме з підстав неналежного сповіщення ОСОБА_6 про виклик її на допит. Однак, ОСОБА_6 так і не змогла більш ніж за місяць звернутись до слідчої для її допиту.
Щодо посилань заявника про незаконність проведення експертизи та незаконність висновку, то слідчий суддя обґрунтовано вважає їх також безпідставними з наступного.
Як встановлено вище, процесуальними джерелами доказів є в тому числі, висновки експертів.
Ухвалою суду від 14.05.2015 року по справі №494/619/15-к встановлено, що призначення слідчим експертизи є дотримання положень ч.2 ст.9 КПК України, за якою слідчий повинен всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Дії слідчої про призначення «проведення комісійної судово-медичної експертизи» вчинені у відповідності до положень глави 20 чинного КПК України, підстав для визнання її дій неправомірними - відсутні.
Щодо послання заявника на ухвалу Миколаївського районного суду від 22.12.2014 року, якою 04.02.2015 року слідчим ОСОБА_15 , всупереч ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13.02.2015 року, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, суд вважає також безпідставними виходячи з наступного.
У судовому засіданні прокурором надано завірену належним чином копію ухвали від "8.07.2015 року по справі №494/883/15-к, в якій залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 про зобов`язання прокурора Березівського району Одеської області та слідчого Березівського РВ припинити вчиняти неправомірні дії щодо проведення досудового розслідування, зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження №0000002 та матеріали направити до прокуратури Одеської області для об`єднання їх з матеріалами кримінального провадження №0000335.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14.05.2015 року по справі №494/619/15-к встановлено, що проведення досудового розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000002 за ч.2 ст.139 КК України СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області є правомірним, підслідність згідно до положень ч.І ст.216 КПК України не порушена.
Колегія суддів перевіряючи доводи скаржника про те, що ухвала від 23.11.2015 року винесена передчасно у зв`язку з неповнотою проведення перевірки та з`ясування всіх обставин по справі, що по справі необхідно призначити експертизу ДНК черепа, що вона не довіряє висновкам комплексної судово-медицинської експертизи, так як її результати сфальсифіковані, що не були провірені покази свідків, і що останки похованої людини належать її чоловіку, не можуть бути прийняти до уваги і на думку колегії суду є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

Для перевірки даних доводів і обґрунтованості прийнятого рішення слідчим суддею колегія суддів витребувала з прокуратури Берізівського району Одеської області кримінальну справу по факту смерті ОСОБА_12 яка розглядалась по низки заяв ОСОБА_6 за ст.. 115 ч.1 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області від 03.06.2009 року дана справа закрита з за відсутністю дії злочину.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 3 грудня 2009 року Постанова слідчого визнана законною і скарга ОСОБА_6 залишена без задоволення.

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам від 28 грудня 2009 року по апеляції ОСОБА_6 постанова Березівського суду від 3 грудня 2009 року залишена без зміни і вступила в законну силу. Даних про скасування прийнятих рішень в матеріалах справи не має і заявниця не володіє інформацію про їх скасування незважаючи на численні скарги.

Всі питання які піднімає ОСОБА_6 в своєї апеляції і заяві пов`язані з прийнятими рішеннями по даній справі законність і обґрунтованість яких не визиває сумніву.

Подальші звертання з заявами про притягнення інших осіб до кримінальної відповідальності медичних працівників які здійснювали первинну допомогу ОСОБА_12 , слідчих, прокурорів, які пов`язані з розглядом заяв ОСОБА_6 яка будь кого бажає визнати винним в смерті свого чоловіка і не може скоритись з його втратою.

В кримінальному провадженні № яке проводилось по її заяві відносно факту ненадання допомоги хворому медецинськими працівниками за ст.. 139 КК України кримінальне провадження 0000002 є всі ті ж докази, що підтверджують смерть чоловіка заявниці по медичним обставинам і діях даних осіб відсутній склад злочину

Необхідності для проведення додаткових експертиз, виклику свідків і задоволення інших доводів колегія суддів не вбачає.

Велика кількість скарг в різні інстанції, не бажання в приймати участь в слідчих діях, а потім скарги на ці обставини і на різні посадові особи крім того, пов`язані з зловживанням правом і бажанням будь кого визнати винним в утраті близької людини.

З урахуванням даних обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що районний суд з`ясував всі обставини по справі та прийняв рішення, згідно вимогам діючого законодавства, зв`язку з чим дана ухвала скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 304, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів ,
У Х В А Л И Л А :

Поновити строк ОСОБА_6 на апеляційне оскарження.

Апеляцію заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 25.12.2015 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови № 0000002 від 23.11.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в Вищий спеціалізований суд по розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя : ОСОБА_2 ,