№ провадження 1-кс/646/5942/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2015 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :
Прокурор прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 , в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) терміном до 12 місяців для забезпечення його фактичної видачі (екстрадиції) в Російську Федерацію.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у Диканівській виправній колонії №12 УДПтС України в Харківській області за вироком Орехівського районного суду Запорізької області від 29.07.2005 відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рославль Смоленської області Російської Федерації, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин Росії, засуджений 29.07.2005 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 14 років позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання 18.08.2017.
Міністерством юстиції України задоволено запит Генеральної прокуратури РФ, прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_5 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого п.«б» 4.2
ст. 228.1 КК РФ. Видача ОСОБА_5 у відповідності до ст. 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, відстрочена до закінчення відбуття покарання або звільнення від відбування покарання, або до вирішення питання про передачу засудженого в Росію для подальшого відбування покарання.
Так, згідно з запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації ОСОБА_6 вироком Рославльского міського суду Смоленської області від 24.04.2007 засуджений за вчинення карного злочину, передбаченого п. п.«а, в, г» ч. 2 ст. 161 (грабіж, тобто відкрите розкрадання чужого майна, вчинений групою осіб за попередньою змовою), ст. «а» ч. 2 ст. 158 (крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена групою осіб за попередньою змовою), п. п. «а» ч. 2 ст. 158 (крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена групою осіб за попередньою змовою, з заподіянням значної шкоди
громадянину), п. «а» ч. 3 ст. 158 (крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена з незаконним проникненням у житло, групою осіб за попередньою змовою, з заподіянням значної шкоди
громадянину), ч. 2 ст. 162 (розбій, тобто напад з метою розкрадання чужого
майна, вчинене з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, групою осіб за попередньою змовою, із застосуванням зброї) і ч. 1 ст. 222 (незаконні придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів) Кримінального кодексу Російської Федерації до 7 років позбавлення волі, з відбуванням покарання в
виправній колонії суворого режиму.
Копію наказу Міністерства юстиції України від 04.12.2008 про видачу ОСОБА_5 Російській Федерації йому вручено. Зазначений наказ від 14.12.2008 р ОСОБА_7 не оскаржується.
Інкриміновані ОСОБА_8 злочини за законодавством України відповідають ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року.
Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.
Згідно повідомлень уповноважених органів України, ОСОБА_6 не є громадянином України, статусу біженця не має, за станом здоров`я протипоказань до його етапування немає.
Злочини, передбачені ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України не належать до військових злочинів і не носять політичного характеру.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_5 не надходили.
Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення щодо ОСОБА_5 у зв`язку з правопорушеннями, за які потрібно його видача і не ухвалювали рішення не порушувати, або припинити переслідування у зв`язку з цим правопорушенням.
Генеральною прокуратурою Російської Федерації гарантується, що у разі видачі ОСОБА_5 , він не буде піддаватися тортурам, жорстоким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження чи покарання. У разі необхідності ОСОБА_8 буде надано належне медичне лікування та медична допомога.
Крім того, Генеральна прокуратура Російської Федерації гарантує, що у разі видачі ОСОБА_5 , йому будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвокатів.
Запит про видачу ОСОБА_5 не має мети його переслідування за політичні переконання, а також у зв`язку з расовою приналежністю, віросповіданням чи національністю.
Запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для виконання вироку Рославльского міського суду Смоленської області від 24.04.2007 та долучені до нього матеріали оформлені належним чином, відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правових відносинах з цивільних, сімейним і кримінальних справах 1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якими врегульовані відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.
У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, просив його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя приходить до настпного висновку.

Згідно зі ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції);
Прийняття рішення за запитом здійснює уповноважений центральний орган України, та такі обставини як звернення з заявою про отримання статусу біженця або статусу особи, що потребує додаткового захисту є перешкодою для прийняття такого рішення, а не для застосування екстрадиційного арешту.

Згідо з ч.1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Відповідно до ч.2 ст.584 КПК України разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:
1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;
2) документи про громадянство особи;
3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
Згідно з ч.1 ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що Міністерством юстиції України задоволено запит Генеральної прокуратури РФ, прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_5 до Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого П.«б» 4.2
ст. 228.1 КК РФ, однак в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження того, що центральний орган України дійсно прийняв рішення про видачу ОСОБА_9 (екстрадицію)
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 573-584 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк, з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1