Номер провадження:1-кс/521/3408/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З клопотання прокурора вбачається, що 16 жовтня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся громадянин ОСОБА_4 із заявою, в якій просить вжити заходів до невстановлених осіб, які приблизно о 14 годині 00 хвилин 16 жовтня 2015 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито викрали належне останньому майно, а саме 2 холдерів та темплера з кофе-машини «Чимбалі М20» (державний номер НОМЕР_1 ), у бармена вищевказаної кофе-машини ОСОБА_5 . Сума матеріального збитку складає 1779 гривень 83 копійки.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 16 жовтня 2015 року за попередньою правовою кваліфікацією злочину за ст. 356 КК України, а саме як самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якими заподіяна значна шкода інтересам власника.
В ході досудового розслідування встановлено, що вилучення вказаного вище майна відбувалось ОСОБА_6 , який займає посаду старшого інспектора відділу демонтажу КУ ІНФОРМАЦІЯ_3 Одеської міської ради, на підставі наказу в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 за № 116 від 12 жовтня 2015 року про демонтаж елементів вуличної торгівлі та додатку до цього наказу.
Крім того, даний наказ про демонтаж надано на підставі Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2013 № 3961-VI (далі - Правила).
Однак, відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, а також п. 1.3 та 1.4 Наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 № 244 від 21.10.2011, ані дані правила, ані наказ жодним чином не стосуються та не регулюють здійснення торгівлі із спеціально обладнаних для торгівлі автомобілів (кофе-машин).
Аналогічну правову позицію висловлену у постанові судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року ОСОБА_8 .
Згідно зібраних у ході розслідування доказам, у тому числі протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 04.01.2016 року, демонтаж майна потерпілого 16.10.2015 відбувався ОСОБА_6 через невиконання потерпілим вимоги (припису) про демонтаж елементу вуличної торгівлі від 01.10.2015 року, який був наданий ОСОБА_10 . ОСОБА_9 повідомив, що вилучене майно знаходиться на штрафному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вимога (припис) про демонтаж елементу вуличної торгівлі від 01 жовтня 2015 року № 004673 заповнено з суттєвими порушеннями (відсутня інформація про суб`єкт господарювання, на ім`я якого надано вимога, П.І.Б. фізичної особи-підприємця, відсутній підпис особи, якого його видала, точне місцезнаходження та назва машини, з якої необхідно демонтувати майно) та вручено особі, яка не працює на потерпілого (згідно відривного талону це невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , який жодного відношення ФОП ОСОБА_11 не має), фактично демонтаж майна потерпілого відбувався незаконно, у всупереч порядку, встановленому Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Крім того, відповідно до п.п. 2.6-2.8 посадової інструкції ст. інспектора відділу демонтажу ОСОБА_6 , затвердженої директором КУ ІНФОРМАЦІЯ_4 02.09.2015 року, ОСОБА_6 крім обов`язків щодо демонтажу тимчасових споруд, елементів вуличної торгівлі та об`єктів стихійної торгівлі на території міста має функціональні обв`язки у вигляді складання актів демонтажу тимчасових споруд та елементів вуличної торгівлі та систематизації даних з обліку демонтованих тимчасових споруд та елементів вуличної торгівлі.
Враховуючи викладені обставини, сторона кримінального провадження звернулась до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей, а саме до до двох холдерів Cimbali М 20 та темплеру Motta 58mm Wood які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та до документів, що знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Прокурор просив задовольнити клопотання по зазначеним в ньому підставам та вважав, що є всі законі підстави для розгляду клопотання без явки особи, яка є власником речей, оскільки існує реальна загроза внесення змін, або знищення вказаних документів.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надані стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Статтею 160 КПК України наведені вимоги щодо змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, яке, серед іншого, повинно містити можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне клопотання порушується стороною кримінального провадження.
Вимогами чинного законодавства встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні (стаття 163 КПК України).
Прокурор в клопотанні та під час його розгляду не наведено мотивів для встановлення яких обставин у кримінальному провадженню необхідні документи та речі, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання не містить доказів які б свідчили про необхідність на даному етапі досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження в такому об`ємі, та прокурором під час розгляду клопотання не доведено потреби досудового розслідування які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, що суперечить вимогами статті 132 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 159, 160, 162, 163 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1