Справа № 194/1479/13-к
Провадження № 1-кп/194/3/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2013 року за № 0000281 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлоград Дніпропетровської області, циганки, громадянки України, не маючої освіти, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.150-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи рідною бабусею малолітньої онуки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з січня 2013 року до 17 квітня 2013 року, приїзджаючи до м. Тернівка та відвідуючи мешканців будинку АДРЕСА_3 , систематично, спільно зі своєю малолітньою онукою, тобто, використовуючи її, займалася жебрацтвом, а саме - випрошуванням грошей, речей, продуктів харчування, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб, з метою отримання прибутку. Тим самим ОСОБА_3 згубливо впливала на свою малолітню онуку та на її нормальний моральний розвиток, завдавала шкоди її духовно-моральному благополуччю.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнала повністю та показала, що з січня по квітень 2013 року вона дійсно приїздила до м. Тернівка разом зі своєю онукою для того, щоб жебракувати. На той час вона перебувала у скрутному матеріальному становищі, тому використовувала свою онуку для жебракування. Після цього вона вже таким не займається. Тиску з боку працівників поліції на неї не було. Інших злочинів вона не вчиняла. На даний час все переосмислила та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченої суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні в якості представника потерпілого ОСОБА_5 суду показала, що після тих подій, подібних повідомлень про заняття обвинуваченою жебракуванням з використанням своєї онуки, до служби у справах дітей не надходило.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.150-1 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що в її діях має місце склад злочину, передбаченогоч.1 ст.150-1 КК України - використання батьками або особами, які їх замінюють, малолітньої дитини для заняття жебрацтвом (систематичного випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд керується ст.ст.65, 69-1 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а також ті обставини, що обвинувачена винуватість визнала повністю, у вчиненому розкаялася, позитивно характеризується за колишнім місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.150-1 КК України, строком на два роки.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченої, ступень тяжкості та суспільної небезпеки вчиненного злочину, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 150-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1