Справа № 755/6581/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005294 від 13.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

14.04.2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0005294 від 13.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, мотивуючи його тим, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення цивільного позову.
Дослідивши клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до до частин 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

При розгляді даного клопотання встановлено, що до клопотання не надано доказів того, що прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 здійснює повноваження у кримінальному провадженні №0005294 від 13.04.2016 року, ні доказів заявлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, ні належних документів, що підтверджують право власності на автомобіль марки «Сіат-Кордоба» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 підозрюваних у вказаному провадженні осіб, ні відомостей про вартість даного транспортного засобу, на підставі яких слідчий суддя міг би зробити висновок про розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність даного клопотання про накладення арешту вимогам ст. 171 КПК України та наявність підстав для його повернення прокурору відповідно до положень ст. 172 КПК України для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-172, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005294 від 13.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків у строк до 13-00 год. 18.04.2016р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: