В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.07.2016 Справа №607/7394/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001951 від 05 червня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

та потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
05 червня 2016 року близько 06.00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Руській, 20 в м. Тернополі навпроти магазину «Шинкарик», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав парасольку торгової марки «Gellamo» коричневого кольору вартістю 1155 гривень належну ОСОБА_5 . Із викраденим майном ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1155 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що дійсно 05 червня 2016 року близько 06.00 год. він перебуваючи по вул. Руській в м. Тернополі навпроти магазину «Шинкарик» помітив парасольку, яка лежала на землі. Переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, він викрав вказану парасолю з метою особистого користування, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції. Просить врахувати повне відшкодування шкоди потерпілій, у зв`язку із чим просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення та повне відшкодування завданої шкоди потерпілому. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає. Окрім цього судом враховується думка потерпілої ОСОБА_5 , яка просить обвинуваченого суворо не карати.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в доход держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 6-474/16 від 29.06.2016 року в сумі 351,84 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 6-474/16 від 29.06.2016 року в сумі 351,84 грн. (триста п`ятдесят одна гривня вісімдесят чотири копійок) в користь держави (УК у м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1