Справа № 357/8347/16-к
1-кп/357/939/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, одруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 09.01.1996 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року - до 2 років виправних робіт;
2) 19.02.1997 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 140, ст. 17 і ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;
3) 10.08.2000 року вироком Васильківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;
4) 25.04.2005 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.06.2007 року не відбуте частину покарання у виді 1 року 8 місяців 2 днів замінено на обмеження волі, 26.06.2007 року звільненого з місць відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 10 днів;
5) 03.04.2008 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
6) 12.04.2011 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2008 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;
7) 07.06.2011 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 390, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22.05.2014 року на підставі ст. 81 КК України звільненого умовно-достроково на 10 місяців 20 днів з встановлення адміністративного нагляду строком на 1 рік;
8) 03.06.2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 15і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі.
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
13.06.2016 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Впевнившись, що на літньому майданчику знаходяться речі, які можна викрасти, ОСОБА_5 вирішив вчинити злочин шляхом поступового їх винесення.

Для цього ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належну потерпілому ОСОБА_4 металеву драбину з дерев`яними східцями висотою 180 см. вартістю 624 гривні. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник разом з викраденням майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Цього ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належні потерпілому ОСОБА_4 12 металевих настінних світильників (бра) вартістю 224 гривні кожен, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 2 688 гривень. Поскладавши вказані речі до мішку, який ОСОБА_5 приніс із собою, останній з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Цього ж дня, приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належні потерпілому ОСОБА_4 3 штикові лопати з дерев`яними ручками вартістю 56 грн. кожна, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 168 гривень, а також 3 дерев`яні бруски, довжиною 5 м, висотою 10 см, шириною 4 см кожен, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 126 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, 14.06.2016 року, приблизно о 06 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належні потерпілому ОСОБА_4 металевий мангал з решіткою та піддоном, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 1 200 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Цього ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належні потерпілому ОСОБА_4 3 металеві миски з нержавіючої сталі діаметром 80 см, вартістю 855 гривень кожна, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 2 565 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, 15.06.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перестрибнув через паркан та проник на територію подвір`я кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих викрав належні потерпілому ОСОБА_4 3 дерев`яні бруски, довжиною 5 м, висотою 10 см, шириною 4 см, вартістю 42 гривні кожен, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 126 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 7 497 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. При цьому з приводу таємного викрадення чужого майна пояснив, що крадіжку майна скоював самостійно, користуючись при його перенесенні допомогою перехожих осіб, яким не повідомляв, що майно є викрадене. Майно продавав на ринку та здавав на металобрухт. Хоча потерпілому повернуто драбину та мангал, цивільний позов визнав у повному обсязі, запевняє, що щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпілий, захисник обвинуваченого не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

-за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є закінченим умисним тяжким злочином проти власності захист якої, гарантується Конституцією України; наслідки які настали від вчинення злочину у вигляді завдання матеріальної шкоди, та те, що викрадене майно частково повернуто потерпілому.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово судимий в тому числі за злочини проти власності, по місцю проживання характеризується формально посередньо, що підтверджено характеристикою від 29.06.2016 року Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №7, з якої видно, що на обвинуваченого скарг не надходило. Даних про схильність обвинуваченого до порушень громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності стороною обвинувачення суду не надано. Обвинувачений одружений, але не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Судом також враховується, що обвинувачений скоїв злочин через 11 днів після ухвалення щодо нього вироку суду, яким його було засуджено за вчинення злочинів проти власності. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою яка стійко не бажає ставати на шлях виправлення та становить підвищену суспільну небезпеку для оточуючих наявні соціальні зв`язки не стримують його від вчинення нових злочинів.

З огляду на вищевказані обставини, формально критичне ставлення до своїх протиправних дій, суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття

Водночас суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає як пом`якшуючі покарання обставини визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та часткове усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_4 , який вважає, що покарання має бути суворим

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування 18 000 грн. матеріальної шкоди то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено, що шкода, завдана злочином складає 7 497 грн., розмір якої інкримінується обвинуваченому

В ході досудового розслідування потерпілому повернуто частину майна, а саме драбина вартістю 624 грн. та мангал вартістю 1 200 грн., що підтверджено його власноручною розпискою від 27.07.2016 року. Отже сума до відшкодування складає 5 673 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання призначене за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2016 року та остаточно призначити покарання 6 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 утримувати в мовах Київського СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в Київській області

Строк відбування покарання відраховувати з моменту взяття під варту - з 15 червня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даної справи з 15.06.2016 року по 03.11.2016 року що складає 142 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5 673 (п`ять тисяч шістсот сімдесят три) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Речові докази у справі, а саме: СД диск зберігати при матеріалах кримінального провадження, драбину та мангал залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1