Єдиний унікальний номер 236/2674/15-к
Номер провадження 11-кп/775/767/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Колодязі Краснолиманського району Донецької області, громадянин України, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 367 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням із суми його заробітку 20 відсотків в доход держави з позбавленням його права займати посади в правоохоронних органах строком 3 роки,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, громадянин України, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 367 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням із суми його заробітку 10 відсотків в доход держави з позбавленням його права займати посади в правоохоронних органах строком 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА

Згідно вироку, ОСОБА_8 був призначений інспектором патрульної служби групи патрульної служби Краснолиманського MB ГУМВС України в Донецькій області, будучи посадовою особою, 19.07.2015 року приблизно о 13 годині під час добового чергування, перебуваючи у приміщенні ІТТ Краснолиманського MB ГУМВС України в Донецькій області, розташованого за адресою: Донецька область,м. Красний Лиман вул. Свободи-27, разом із інспектором-черговим ізолятора тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб Краснолиманського MB ГУМВС України в Донецькій області Воронкіним СП., вивів із камер до прогулянкового двору ІТТ осіб, які тримаються під вартою, а саме:

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У порушення вимог п. 2.16.2 Інструкції ОСОБА_8 , неналежним чином виконуючи свої обов`язки з нагляду за заарештованими під час прогулянки, допустив використання заарештованим ОСОБА_11 забороненого предмету - мобільного телефону, за допомогою якого той викликав автомобіль для влаштування втечі з ІТТ.

Приблизно о 15.30 годині Воронкіним СП. прийнято рішення про завершення прогулянки та повернення заарештованих назад до камер ІТТ.

У зв`язку із цим Воронкін СП. сказав ОСОБА_8 йти до камерного блоку ІТТ та відчинити камеру для поміщення до неї заарештованих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_8 у порушення п.п. п. 2.15.2, 2.36, 2.46 Інструкції, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, хоча в обстановці, що склалася, мав та міг це передбачити, залишив пост охорони та пішов до камерного блоку ІТТ відчиняти камери для поміщення до неї заарештованих.

В цей час ОСОБА_7 без присутності постового ОСОБА_8 самостійно відімкнув двері прогулянкового двору.

Заарештовані ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які заздалегідь вступили у змову на втечу з ІТТ, скориставшись тим, що поряд з ОСОБА_7 нікого немає, напали на нього та стали наносити тілесні ушкодження. В цей момент заарештовані ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 через відкриті двері вибігли з прогулянкового двору і забігли до камерного блоку ІТТ, де знаходився ОСОБА_8 та стали наносити йому тілесні ушкодження, після чого заволоділи ключами від всіх замків до дверей ІТТ, які тримав при собі останній.

Потім ОСОБА_11 безперешкодно відчинив в`їзні ворота до ІТТ та через них разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вибігли з території Краснолиманського MB ГУМВС України в Донецькій області та зникли.

Недбалі дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призвели до грубого порушення правил функціонування ІТТ та створили умови для вчинення кримінального правопорушення - втечі з-під варти - заарештованими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які отримали змогу уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що в свою чергу заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів внутрішніх справ України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, та ухвалили новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 367 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавлення права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. ОСОБА_8 визнати винним за ч. 1 ст. 367 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавлення права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виправні роботи жодним чином не будуть сприяти меті кримінального покарання, лише обмеження волі в найбільш повній мірі відповідає обставинам вчинення кримінального правопорушення і буде сприяти усвідомленню обвинуваченими суспільної небезпеки таких дій та недопущення вчинення подібних дій у майбутньому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинувачених які заперечували проти задоволення скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнали себе винними та підтвердили обставини вчинення злочину. Обставини вчинення злочину ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Тому доводи захисника про те, що при розгляді справи суд необґрунтовано застосував вимоги ст. 349 КПК України є безпідставними.

Наявність в діях керівництва тимчасового ізолятора порушень «Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання» не звільняє від кримінальної відповідальності обвинувачених за вчинені ними кримінальні правопорушення. Тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Також є безпідставними доводи захисника про те, що не має місця істотна шкода охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів внутрішніх справ України.

Внаслідок недбалих дій обвинувачених шестеро заарештованих осіб втекли з-під варти, отримавши змогу уникнути покарання.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи обвинувачених, які раніше не судимі, працюють, одружені, мають на утриманні неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд визнав щире каяття у скоєному.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про осіб обвинувачених, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання обвинувачених відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстави для задоволення апеляції прокурора та зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 367 КК України, ОСОБА_8 , засудженого за ч. 1 ст. 367 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді