АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2497/16-к Номер провадження 11-кп/786/751/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника ПВК-64 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_9 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2016 року ,-

у с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_9 , який відбуває покарання в Полтавській виправній колонії № 64 УДПтСУ в Полтавській області , в червні 2016 року звернувся до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого він відбуває покарання, з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі п.п. «в» та «г» статті 1 та статті 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» як такого, який має неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, ІІ групу інвалідності та відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_9 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 червня 2015 року за ч. 2 ст. 192 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян, що складає 850 грн. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року вказаний вирок скасовано, постановлено новий , яким ОСОБА_9 визнано винним за ч. 3 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування щодо нього ЗУ «Про амністію в 2014 році».

Відмовляюючи в задоволенні клопотання місцевий суд послався на те , що засуджений ОСОБА_9 не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статтей 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році» оскільки він хоч і є особою, що вчинив умисний злочин до дня набрання чинності вказаного Закону , але був засуджений до покарання у виді позбавлення волі 17 вересня 2015 року, тобто вже після набрання чинності Законом, та з цього часу йому почав обчислюватися строк покарання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням адвокатом ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржену ухвалу скасувати , а клопотання задовольнити та застосувати до засудженого ОСОБА_9 акт амністії, передбачений ЗУ «Про амністію в 2014 році».

В обґрунтування поданої апеляції зазначає, що розгляд клопотання місцевий суд провів без участі засудженого, належним чином не повідомленого , що позбавило його права на захист , доступ до правосуддя та змагальність. Крім того, клопотання розглянуто поверхнево, в порушення норм матеріального та процесуального законодавства, що регламентує застосування амністії , та не було всебічно досліджено особу засудженого та не використано ту підставу , передбачену законом, яка найбільшим чином поліпшує становище особи, а саме ст.. 6 ЗУ «Про амністію в 2014 році», якою передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , засудженого та адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції , які просили задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав , прокурора , який просив відмовити у задоволенні апеляції , перевіривши матеріали особової справи засудженого , обговоривши доводи апеляції , колегія суддів апеляційного суду вважає , що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Згідно положень частини шостої статті 9 КПК України у випадках , коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження , застосовуються загальні засади кримінального провадження , визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обовязковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження.

Пунктом 3 ч.1 ст. 412 КПК України передбачено, що судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу.

За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію в 2014 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення.

Разом з тим , колегія суддів звертає увагу ,що в матеріалах судового провадження відсутні відомості, що засуджений , а також адміністрація виправної колонії , належним чином були повідомлені про час , дату та місце розгляду клопотання засудженого ОСОБА_9 про застосування до нього акту амністії, та відсутні будь-які заяви від засудженого про розгляд клопотання без його участі.

За таких обставин твердження адвоката засудженого про розгляд клопотання за відсутності його підзахисного , у зв`язку з чим судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, є такими, що знайшли своє підтвердження в суді та є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України.

Під час нового розгляду клопотання ОСОБА_9 про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році» суду необхідно врахувати зазначені вище недоліки, розглянути клопотання з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, належним чином його мотивувавши.

Оскільки ухвала суду скасована через допущені процесуальні порушення, доводи викладені в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 підлягають перевірці під час нового розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407 , 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області ,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково;

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання внаслідок акту амністії - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3