Справа№751/1123/16-к
Провадження №1-кп/751/81/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.368 КК України,-
В с т а н о в и в :
Оргнами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.
Полковник ОСОБА_4 , відповідно наказу Голови Державної прикордонної служби України від 13 серпня 2014 року № 676-ос був призначений на посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника відділу забезпечення.
Відповідно до ст.ст. 6, 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, а прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України.
Згідно ст.ст.76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Посадової інструкції заступника начальника прикордонного загону - начальника відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1690 АГ від 12.11.2015, заступник начальника прикордонного загону -начальник відділу забезпечення полковник ОСОБА_4 є прямим начальником усього особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за організацію та здійснення контролю за своєчасним і повним забезпеченням підрозділів прикордонного загону матеріальними засобами і коштами за напрямком діяльності підпорядкованих відділень забезпечення, повинен правильно визначати потреби, знати рівень забезпеченості підрозділів прикордонного загону матеріальними засобами, організовувати одержання необхідних прикордонному загону матеріальних засобів.
Відповідно до покладених на нього службових обов`язків, згідно із Законом України «Про Державну прикордонну службу України», ІНФОРМАЦІЯ_3 статутом Збройних Сил України він несе відповідальність за порушення норм поведінки та обмежень, пов`язаних із проходженням військової служби.
Таким чином, полковник ОСОБА_4 , проходячи службу на посаді заступника начальника прикордонного загону - начальника відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , наділений організаційно-розпорядчими обов`язками з керівництва ділянкою матеріально-технічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , вправі видавати обов`язкові до виконання накази, має у своєму прямому підпорядкуванні особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим є службовою особою.
Також, відповідно Положення про комітет з конкурсних торгів ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого наказом Чернігівського з прикордонного загону від 18.12.2014 № 1302-АГ, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.02.2015 № 231 -АГ «Про затвердження складу комітету з конкурсних торгів», заступника начальника прикордонного загону - начальника відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 призначено головою комітету з конкурсних торгів ІНФОРМАЦІЯ_2 , через що останній відповідає за організацію роботи комітету, несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій.
Відповідно п.п. 1.3, 3.10 Інструкції про порядок перевірки, реєстрації та зберігання господарських договорів у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.03.2012 № 175, будучи головою комітету з конкурсних торгів ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 здійснює перевірку проектів договорів на закупівлю продукції ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що ставить підпис на кожному аркуші проектів договорів.
На початку грудня 2015 року громадянин ОСОБА_6 , як представник фізичної особи підприємця « ОСОБА_7 » за довіреністю, звернувся з ініціативою укладення договорів на постачання харчових продуктів у виді огірків, помідорів консервованих та цукру до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавши при цьому цінові пропозиції та зразки продукції, які були оглянуті та досліджені полковником ОСОБА_4 .
У подальшому, 08 грудня 2015 року полковник ОСОБА_4 , зловживаючи службовим становищем голови комітету з конкурсних торгів та заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення близько 19 год. 00 хв. в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 , поблизу магазину «Сімпатик» по вул. П`ятницькій у м. Чернігові висунув вимогу ОСОБА_6 на передачу йому, ОСОБА_4 , грошових коштів в сумі 6500 гри. (шість тисяч п`ятсот) за позитивну перевірку та погодження договорів на постачання харчових продуктів у виді огірків, помідорів консервованих та цукру до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25 грудня 2015 року , маючи на меті отримати неправомірну вигоду, достовірно знаючи про підписання, укладення та виконання договорів з поставки вказаних продуктів харчування у виді огірків та помідорів консервованих і цукру ОСОБА_4 , виконавши в інтересах ОСОБА_6 дії з погодження вказаних договорів, усвідомлюючи факт можливої фіксації своєї протиправної діяльності використав особистий телефон з номером НОМЕР_1 , який не був відомий ОСОБА_6 , та в ході телефонної розмови висунув ОСОБА_6 вимогу на виконання обов`язку з передачі ОСОБА_4 грошових коштів як винагороди за виконання раніше взятих на
Згодом, 25 грудня 2015 року близько 16 год. 40 хв. в службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, будучи діючим заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 -начальником відділу забезпечення, діючи з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, реалізуючи умисел на отримання неправомірної винагороди за виконання в минулому дій з використанням службового становища з погодження договорів на поставку продуктів харчування у виді огірків та помідорів консервованих і цукру отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 6500 грн. (шість тисяч п`ятсот).
Після одержання ОСОБА_4 . від ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. ОСОБА_8 був затриманий уповноваженою особою, у порядку ст. 208 КПК України. В ході особистого обшуку у ОСОБА_9 виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 6500 грн., що були передані останньому ОСОБА_6 та попередньо ідентифіковані.
Обвинувачений ОСОБА_4 по суті пред`явленого обвинувачення по ч .1 ст. 368 КК України пояснив, що йому зрозуміло , в чому його обвинувачують, але свою провину визнає частково, мотивуючи це тим, що в обвинувальному акті зазначено, що він, зловживаючи службовим становищем голови комітету з конкурсних торгів та заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення висунув вимогу ОСОБА_6 на передачу йому, ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 6500 гривень за позитивну перевірку та погодження договорів на постачання харчових продуктів у виді огірків, помідорів консервованих та цукру до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), але з таким формулюванням обвинувачення на свою адресу він не згодний, виходячи із дійсних фактів, а саме:
по-перше, що рішення по укладанню договорів на постачання до прикордонного загону любого виду продукції, товарів або послуг не залежало від одного тільки полковника ОСОБА_4 , а приймається колегіально, відповідно та на підставі вимог пунктів 1.3 та 1.4 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 березня 2012 року № 175 «Про затвердження Інструкції про порядок перевірки, реєстрації та зберігання господарських договорів у ІНФОРМАЦІЯ_5 », тобто декілька посадових осіб прикордонного загону перевіряють і в подальшому погоджують договір на постачання продукції, в тому числі, і посадові особи групи правового забезпечення та фінансово-економічного відділу прикордонного загону. Визначений порядок перевірки і погодження договорів на постачання продукції підтвердили в своїх свідченнях на судових засіданнях начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_10 перший заступник начальника прикордонного загону начальник штабу підполковник ОСОБА_11 , головний бухгалтер начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) прикордонного загону підполковник ОСОБА_12 та старший юрисконсульт групи правового забезпечення прикордонного загону лейтенант юстиції ОСОБА_13 .
Крім того, факт колегіального прийняття рішення по укладанню договорів на постачання продукції підтвердив своїми діями, а в подальшому і свідченнями на судовому засіданні і офіцер відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) старший лейтенант ОСОБА_14 , коли відмовився погоджувати договір на постачання огірків та помідорів консервованих від ФОП " ОСОБА_15 ", мотивуючи це тим, що в двох попередніх поставках продуктів харчування на адресу прикордонного загону, ФОП " ОСОБА_15 " своєчасно не виконав умови договорів постачання щодо надання якісних документів на поставлену продукцію
по-друге, 25 грудня 2015 року він, тобто ОСОБА_4 ніяким чином не міг сприяти в позитивній перевірці та погодженні договорів на постачання харчових продуктів до прикордонного загону, адже їх укладання відбулося раніше: договір на постачання огірків та помідорів консервованих був підписаний і встановленим порядком зареєстрований 10 грудня 2015 року, а договір на постачання цукру 15 грудня 2015 року. Тобто, після їх підписання та реєстрації, відповідно 10 та 15 грудня 2015 року, і взяття юридичних та фінансових зобов`язань як і прикордонним загоном перед ФОП " ОСОБА_7 ", так і ФОП " ОСОБА_7 " перед прикордонним загоном, полковник ОСОБА_4 впливати на подальшу реалізацію зазначених договорів не міг. Крім того, задовго до 25 грудня 2015 року по договорам на постачання огірків, помідорів консервованих та цукру відбулося безпосереднє постачання продукції на склад при управлінні прикордонного загону у визначеній кількості, їх оприбуткування по обліку та своєчасна оплата на рахунки ФОП " ОСОБА_7 "
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також повідомив , що в середині листопада 2015 року, після надходження грошових коштів на рахунки ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) та відповідного письмового розпорядження від Адміністрації Державної прикордонної служби України на закупівлю огірків та помідорів консервованих у кількості 5,0 тон, він звернувся до ФОП " ОСОБА_15 ". з проханням поставити для потреб прикордонного загону зазначену вище продукцію. На що ФОП " ОСОБА_15 ". попросив надати йому час для вивчення цього питання та здійснення моніторингу ринку постачання цього виду продовольства. Незабаром, ФОП " ОСОБА_15 ". погодився поставити для потреб прикордонного загону огірки та помідори консервовані в кількості 3000,0 кг і 2001,0 кг відповідно, та надав комерційну пропозицію на зазначену продукцію.
В подальшому, за розпорядженням полковника ОСОБА_4 , лейтенант ОСОБА_16 відпрацював довідку щодо моніторингу цін на закупівлю огірків та помідорів консервованих, додатками до якої були комерційні пропозиції на постачання цього виду продовольства від ФОП " ОСОБА_15 ". та ФОП " ОСОБА_17 " Встановленим порядком, довідка щодо моніторингу цін на закупівлю огірків та помідорів консервованих з додатками була направлена на погодження на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 жовтня 2015 року за № 268 «Щодо моніторингу цін під час здійснення закупівель» якщо сума в договорі постачання по одному предмету закупівлі становить 25,0 тисяч гривень і більше, то ціну за одиницю товару надано право погоджувати відповідному підрозділу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, основним завданням якого і є моніторити ціни на товари, роботи і послуги на ринку України, з метою недопущення їх завищення та нераціонального використання. Тому і з цією метою, за розпорядженням ОСОБА_4 , ОСОБА_16 відпрацював, а в подальшому і направив на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України довідку щодо моніторингу цін на закупівлю огірків та помідорів консервованих з додатками, що і підтверджується його свідченнями .
Також, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 24 листопада 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_6 (військової частини НОМЕР_2 ) отримав дозвіл від Адміністрації Державної прикордонної служби України на закупівлю огірків та помідорів консервованих по ціні 11,60 гривень за один кілограм. Після чого, полковник ОСОБА_4 віддав розпорядження лейтенанту ОСОБА_16 на підготовку проекту договору на закупівлю огірків та помідорів консервованих у ФОП " ОСОБА_15 "., що і підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_16 .
Крім того, в своїх свідченнях обвинувачений ОСОБА_4 звернув увагу суду на те, що в 2015 році ІНФОРМАЦІЯ_6 (військової частини НОМЕР_2 ) двічі мав досвід співпраці з ФОП" ОСОБА_15 ", а саме: по постачанню для потреб прикордонного загону картоплі продовольчої у кількості 65,4 тони, після проведеної процедури запиту цінових пропозицій та капусти білокачанної у кількості 8,5 тон. Щодо ціни на картоплю, то ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до укладеного з ФОП " ОСОБА_15 " договору постачання, ціна за 1,0 кг картоплі з доставкою до кожного підрозділу складала 2,70 - 2,80 гривень в залежності від відстані, і така ціна на картоплю, зі слів ОСОБА_4 , була найнижчою в межах Державної прикордонної служби України. Під час отримання картоплі продовольчої та капусти білокачанної, проблемних питань щодо їх кількості, відповідно до супровідних документів та якості, у посадових осіб прикордонного загону не було.
Тому, враховуючи попередній досвід спільної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) і ФОП ОСОБА_15 , низькі ціни на поставлену продукцію, відсутність проблемних питань щодо виконання умов попередніх договорів, ОСОБА_4 і звернувся до ФОП ОСОБА_15 з пропозицією поставити для потреб прикордонного загону огірки та помідори консервовані.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив , що під час погодження проекту договору на постачання огірків та помідорів консервованих ФОП " ОСОБА_15 ", ОСОБА_14 відмовився підписувати довідку погодження до договору та сам договір пояснюючи це тим, що під час постачання до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) картоплі продовольчої та капусти білокачанної ФОП " ОСОБА_15 " не були надані документи, які посвідчують якість поставленої продукції, що і підтверджується його свідченнями .
ОСОБА_4 звернув увагу суду на те, що картопля для потреб ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) була поставлена ФОП " ОСОБА_15 " у вересні місяці 2015 року, а капуста у першій декаді листопада 2015 року. Крім того, структурно, штатом відділу забезпечення прикордонного загону передбачений такий підрозділ як група ветеринарної медицини, основними обов`язками посадових осіб якої і є перевірка якості продуктів харчування, що поставляються , як централізованої, так і децентралізованої номенклатури постачання, і відповідно, перевірка наявності документів, які підтверджують якість поставленого продовольства, їх відповідність встановленим законодавством вимогам. І доповідь ОСОБА_14 на початку грудня 2015 року про те, що на поставлені, оприбутковані по обліку та оплачені картоплю та капусту немає документів, що посвідчують якість продукції, для ОСОБА_4 була новиною, і відповідного висновку від посадових осіб групи ветеринарної медицини з даного проблемного питання він не отримував.
Згодом, як засвідчив ОСОБА_4 , ФОП " ОСОБА_15 ". відмовився поставляти для потреб ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) огірки та помідори консервовані за ціною за 1,0 кг, по якій була попередньо домовленість, пояснюючи це тим, що пройшло вже багато часу з моменту перших переговорів, ціна на ринку на цей вид продукції зросла, тому на початку грудня 2015 року вона для нього була невигідною. А так як на той час прикордонний загін вже отримав дозвіл від Адміністрації Державної прикордонної служби України на закупівлю огірків та помідорів консервованих по ціні 11,60 гривень за один кілограм, то збільшувати її не мали права, а відтак від послуг ФОП ОСОБА_15 прийшлося відмовитися.
Надалі, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що отримав інформацію від ОСОБА_14 про те, що він знайшов постачальника на огірки та помідори консервовані, як в подальшому з`ясувалося, це був ОСОБА_6 . На питання ОСОБА_4 про те, звідки з`явилася інформація про цього постачальника, ОСОБА_14 доповів, що дізнався про ОСОБА_6 від ФОП " ОСОБА_18 ". При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що протягом 2015 року з ФОП " ОСОБА_18 " Чернігівський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) неодноразово укладав договори на постачання продуктів харчування, тобто, були налагоджені ділові стосунки, і що звуть громадянку ОСОБА_19 , ім`я якої неодноразово згадувалось на судових засіданнях.
В судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що наприкінці листопада початку грудня 2015 року він дізнався від приватного підприємця, яку звати « ОСОБА_20 », що у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) є потреба в закупівлі продуктів харчування. При цьому, приватний підприємець ОСОБА_20 добавила, що вона не встигає, тому пропонує ОСОБА_6 поставити необхідні прикордонному загону продукти харчування і надала ОСОБА_6 номер мобільного телефону ОСОБА_21 (свідка ОСОБА_14 ), якому треба було подзвонити з цього приводу.
Разом з тим, із прослуханого в судовому засіданні 01 квітня 2016 року аудіозапису фіксації телефонної розмови полковника ОСОБА_4 і жінки на ім`я « ОСОБА_20 » від 24 грудня 2015 року ( том.1, а.с. 232 ) суду стало відомо, що ОСОБА_20 надала ОСОБА_21 (свідку ОСОБА_14 ) номер мобільного телефону ОСОБА_6 , як постачальника продуктів харчування, при чому, разом із іншими номерами мобільних телефонів підприємців, що займаються в місті Чернігові постачанням продовольства. Крім того, як стало відомо суду, жінка на ім`я « ОСОБА_20 » була дуже незадоволена тим, що ту продукцію, яку би вона могла поставити ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ), поставив ОСОБА_6 .
У суду постає питання, кому вірити, до кого прислуховуватися. Вірити ОСОБА_6 , який є головним свідком у даному кримінальному провадженні і заінтересований в обвинуваченні ОСОБА_4 , чи жінці на ім`я « ОСОБА_20 » , яка не проходить свідком, не є зацікавленою особою та випадково надала зазначену вище інформацію ОСОБА_4 .
Крім того, із свідчень ОСОБА_6 на судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року, суду стало відомо, що попередньо він подзвонив ОСОБА_21 (свідку ОСОБА_14 ) і домовився про зустріч та дізнавшись адресу, пізніше поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ).
Разом з тим, із свідчень свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні 23 березня 2016 року, суду стало відомо, що йому на мобільний телефон подзвонив невідомий і представився ОСОБА_22 та повідомив, що знаходиться на контрольно-перепускному пункті військової частини, займається постачанням продуктів харчування і хотів би познайомитися.
Тобто, попередньої домовленості про зустріч із ОСОБА_14 у ОСОБА_6 не було.
При першій зустрічі з ОСОБА_21 (свідком ОСОБА_14 ), повідомив в судовому засіданні 14 березня 2016 року ОСОБА_6 , йому стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) потрібно провести закупівлю огірків, помідорів консервованих та цукру. В цей же момент, як свідчив ОСОБА_6 , він передав ОСОБА_14 всі необхідні для укладання договору постачання установчі документи фізичної особи-підприємця та комерційні пропозиції на зазначену вище продукцію, і ще й підписав зі своєї сторони обидва договори. При цьому, зауважив, що його комерційні пропозиції по цінам на огірки, помідори консервовані і цукор були дешевшими, ніж у інших постачальників продуктів харчування.
Але, на уточнюючі питання учасників судового розгляду , ОСОБА_6 змінив покази та повідомив в судовому засіданні 14 березня 2016 року, що при першій зустрічі з ОСОБА_21 (свідком ОСОБА_14 ), йому було надано інформацію щодо продуктів харчування, які потрібні прикордонному загону та перелік документів, які необхідні для укладання договору постачання і тільки через декілька днів він надав ОСОБА_21 всі необхідні для укладання договору установчі документи фізичної особи-підприємця та комерційні пропозиції на огірки, помідори консервовані та цукор.
В судовому засіданні 23 березня 2016 року ОСОБА_6 повторив суду свої покази, надані 14 березня 2016 року стосовно того, що при першій зустрічі з ОСОБА_21 (свідком ОСОБА_14 ) його ознайомили зі списком продуктів харчування, які були необхідні військовій частині та переліком документів, необхідних для укладання договору. І тільки через 2-3 дні він передав ОСОБА_21 (свідку ОСОБА_14 ) необхідні для укладання договору документи та комерційні пропозиції по цінам на продукти харчування по наданому списку та знову зазначив, що його цінові пропозиції були набагато нижчими, ніж у інших приватних підприємців.
Разом з тим, в судовому засіданні 23 березня 2016 року свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що при першій зустрічі він проінформував ОСОБА_6 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) планує закуповувати огірки та помідори консервовані та коли надійде дозвіл з Києва по ціні на зазначену продукцію, він буде з ОСОБА_6 спілкуватися більш плідно. На уточнюючі запитання, свідок ОСОБА_14 зазначив, що розмова з ОСОБА_6 була не тільки про огірки та помідори консервовані, а і про цукор.
Крім того, на запитання свідку ОСОБА_14 , чи ознайомлював він ОСОБА_6 із комерційними пропозиціями по цінам на продукти харчування від інших постачальників, свідок ОСОБА_14 відповів, що ні.
Тобто, суд приходить до висновку, що свідчення головного свідка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні надумані , не узгоджуються з іншими доказами, після уточнюючих запитань під час судових засідань змінювалися та суперечили свідченням свідка ОСОБА_14 , через якого саме і почалося знайомство із ІНФОРМАЦІЯ_4 (військовою частиною НОМЕР_2 ).
В судовому засіданні 14 березня 2016 року, після уточнюючих запитань, ОСОБА_6 чітко зазначив суду, що він підписав договір на постачання огірків та помідорів консервованих, в якому не були визначені ціни за один кілограм продукції та сума договору постачання. Тобто, ОСОБА_6 , як представнику ФОП " ОСОБА_7 ", взагалі не цікаво було, по якій ціні він має поставити продукцію ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ), влаштовує вона його, чи ні, не підрахувавши при цьому свої витрати на закупівлю цих продуктів харчування, на перевезення вантажу автомобільним транспортом, на оплату податків, тощо.
На думку суду, такі свідчення ОСОБА_6 є надуманими .
Крім того, ОСОБА_6 підписав договір на постачання огірків та помідорів консервованих, який, відповідно до його показів в судовому засіданні 14 березня 2016 року, вже був підписаний 5-6 посадовими особами прикордонного загону, в тому числі і командиром, окрім , ОСОБА_4 .
На думку суду, такі покази ОСОБА_6 є необ`єктивними та такими, що не узгоджуються з іншими об`єктивними доказами по декільком причинам: по-перше, командир військової частини НОМЕР_2 ні в якому б випадку не підписав договір постачання продукції без підпису ОСОБА_4 , чи без підпису інших відповідних посадових осіб прикордонного загону; по-друге, жодна з визначених посадових осіб, не підписала би договір на постачання огірків та помідорів консервованих, в якому не визначена ціна за одиницю продукції та грошова сума, на яку проводиться закупівля продукції.
В подальшому, як засвідчив ОСОБА_4 , він віддав розпорядження старшому лейтенанту ОСОБА_14 щодо запрошення ОСОБА_6 для знайомства і проведення попередніх переговорів про постачання огірків та помідорів консервованих, а також представлення ОСОБА_4 встановленого переліку установчих документів, необхідних для укладання договору постачання, і визначив час прибуття. ОСОБА_14 розпорядження виконав, але у визначений час ОСОБА_6 на зустріч до ОСОБА_4 , в його службовий кабінет на території прикордонного загону, не прибув, а прибув пізніше, коли ОСОБА_4 був відсутній на робочому місці. Після отриманої доповіді від ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_6 прибув до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) та чекає, ОСОБА_4 віддав розпорядження ОСОБА_14 про те, щоб по-можливості, ОСОБА_6 його зачекав, а як що ні, то щоб залишив установчі документи для їх вивчення, що і було зроблено та підтверджується свідченнями свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_6 .
На наступний день, ОСОБА_4 особисто ознайомився з установчими документами, які залишив ОСОБА_6 , насамперед із свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 і з`ясував, що в свідоцтві не зазначено такого виду діяльності, як оптове постачання продуктів харчування. Інші установчі документи ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не перевіряв, так як була достатньою перевірка свідоцтва про реєстрацію, щоб зробити висновки про можливість подальшої співпраці з ФОП « ОСОБА_7 » Свої застереження щодо укладання договору постачання з ФОП « ОСОБА_7 », ОСОБА_4 довів до ОСОБА_14 , але той продовжував запевняти в тому, що ФОП « ОСОБА_7 ». має право займатися оптовим постачанням продуктів харчування. Для розв`язання суперечки, ОСОБА_4 зателефонував головному бухгалтеру-начальнику фінансово-економічного відділу прикордонного загону підполковнику ОСОБА_12 з приводу того, що до його службового кабінету зараз прибуде ОСОБА_14 із установчими документами ФОП « ОСОБА_7 » та щоб він перевірив їх, як фінансовий експерт і доповів щодо надання права ФОП « ОСОБА_7 » займатися оптовою торгівлею продуктами харчування. В цей же день, через деякий час, ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_4 і доповів, що відповідно до змісту довідки платника податку, ФОП « ОСОБА_7 » має право займатися оптовою торгівлею продуктами харчування, що і підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_14 .
Після чого, ОСОБА_4 віддав розпорядження ОСОБА_14 щодо запрошення ОСОБА_6 до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) із зразками огірків та помідорів консервованих, які планувались до постачання. ОСОБА_14 розпорядження виконав, і наприкінці робочого дня, точної дати обвинувачений ОСОБА_4 не пам`ятав, ОСОБА_6 в супроводі ОСОБА_14 прибув до службового кабінету ОСОБА_4 на території прикордонного загону. В службовому кабінеті відбулася перша зустріч ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , їх знайомство та нетривала бесіда, після чого ОСОБА_6 залишив в кабінеті трилітрову банку огірків консервованих та трилітрову банку помідорів консервованих і вибув з території прикордонного загону, що і підтверджується свідченнями свідків ОСОБА_14 (судове засідання від 23 березня 2016 року) і ОСОБА_6 (судові засідання від 14 березня та 23 березня 2016 року).
На наступний день, ОСОБА_4 дослідив залишені ОСОБА_6 зразки консервованої продукції на предмет дати їх виготовлення, де було з`ясовано, що продукція 2015 року виробництва, дослідив виробників цих огірків та помідорів консервованих та через мережу Інтернет дізнався, чи дійсно, існують таки виробники і в їдальні при управлінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) було проведено дегустацію цієї продукції.
В подальшому, 08 грудня 2015 року, після дзвінка ОСОБА_6 на особистий мобільний телефон ОСОБА_4 , відбулася їх зустріч близько 19.00 по вулиці Пятницькій, недалеко від супер-маркета «Симпатік» в службовому автомобілі ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 звернув увагу суду на те, що під час зустрічі ніяких розмов з ОСОБА_6 щодо вимагання з боку ОСОБА_4 грошових коштів за сприяння в укладанні договорів на постачання продукції до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), не було, що це брехня і провокація з боку ОСОБА_6 . Розмова відбулася з приводу обговорення ціни за 1,0 кг огірків та помідорів консервованих і ОСОБА_4 звернув увагу ОСОБА_6 на те, що Адміністрація Державної прикордонної служби України (м. Київ) своїм письмовим розпорядженням дозволила прикордонному загону провести закупівлю цієї продукції по ціні 11,60 гривень за 1,0 кілограм, тому, якщо ОСОБА_6 визначена ціна влаштовує, то прикордонний загін готовий з ним укласти договір на постачання огірків та помідорів консервованих, а якщо ні, то подальшої співпраці бути не може, так як підвищення ціни за 1,0 кг цих продуктів харчування неможливе.
На той момент, зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 визначену ціну за 1,0 кг огірків та помідорів консервованих не погодив та попросив надати йому час для вивчення питання поставки цієї продукції, насамперед для підрахування транспортних витрат, оплати податків, тощо. ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 зателефонувати йому на наступний день, бажано в першій половині дня та повідомити, чи його влаштовує ціна за 1,0 кілограм огірків та помідорів консервованих у сумі 11,60 гривень, чи ні.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що під час зустрічі з ОСОБА_6 08 грудня 2015 року, він звернув його увагу на кількість консервації, яку потрібно було поставити ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ), а саме 3,0 тони огірків консервованих та 2,0 тони помідорів консервованих, та на обов`язкову наявність відповідних документів, які би підтверджували якість поставленої продукції (враховуючи досвід спілкування з цих питань ОСОБА_4 і ОСОБА_14 ). Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про те, що в жовтні місяці 2015 року в прикордонному загоні планувалась робота Державної фінансової інспекції, одним із завдань якої і є перевірка наявності документів про якість поставлених продуктів харчування, а так як її робота в жовтні місяці не відбулася, тому може відбутися протягом грудня 2015 року. Більше ніяких розмов в той день, підкреслив суду обвинувачений ОСОБА_4 , з приводу поставок продуктів харчування прикордонному загону не було, в тому числі і про постачання цукру.
З показів ОСОБА_6 на судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року, суду стало відомо, що 08 грудня 2015 року він зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 , після чого вони зустрілися близько 19.00 по вулиці Пятницькій недалеко від супер-маркета «Симпатік» в службовому автомобілі ОСОБА_4 . Разом з тим, під час цієї зустрічі, як повідомив суду ОСОБА_6 , ОСОБА_4 запропонував, що як він хоче, аби договори на постачання огірків, помідорів консервованих та цукру були прикордонним загоном з ним укладені, то він - ОСОБА_6 повинен передати ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 6500,0 гривень, а саме 5000,0 гривень - за договір на постачання огірків та помідорів консервованих і 1500,0 гривень - за укладання договору на постачання цукру. Зі слів ОСОБА_6 , він на таку пропозицію погодився.
Суд приходить до висновку, що такі покази ОСОБА_6 , надані під час судових засідань 14 березня та 23 березня 2016 року є неправдивими, тому що, як можна було йому на момент цієї зустрічі, не знаючи, не обговоривши та не погодивши ціну за один кілограм продукції, відповідно, не знаючи суми по кожному договору, не підрахувавши свої витрати на закупівлю огірків, помідорів консервованих і цукру, на оплату послуг з перевезення цього вантажу, на сплату податків державі та основне - не підрахувавши свій заробіток з цих обох правочинів, погодитися на пропозицію ОСОБА_4 передати йому грошову суму в розмірі 6500 гривень.
Вказані свідчення не узгоджуються з жодним доказом .
Аналізуючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що під час зустрічі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 08 грудня 2015 року, розмови про постачання цукру і, відповідно, укладання договору, бути не могло, а покази з цього приводу ОСОБА_6 в судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року, є неправдивими.
По-перше, саме знайомство ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відбулося з приводу необхідності постачання прикордонному загону огірків та помідорів консервованих, під час якого, були надані для огляду і вивчення тільки зразки цієї продукції, що і підтверджується показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні 23 березня 2016 року та свідка ОСОБА_6 в судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року. По-друге, 08 грудня 2015 року ОСОБА_6 телефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 і запитував причини не укладання з ним договору на постачання огірків та помідорів консервованих, що і підтверджується його показами, наданими в судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року.
По-третє, договір на постачання ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) огірків та помідорів консервованих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 був зареєстрований в органах Державної казначейської служби України 10 грудня 2015 року, а договір на постачання цукру 15 грудня 2015 року, тобто через 7 днів після зустрічі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на вулиці Пятницькій , недалеко від супер-маркета «Симпатік», що є беззаперечним фактом та підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні 14 березня 2015 року.
Сторона державного обвинувачення не надала доказові матеріали аудіо-та відеофіксації розмови, яка відбулася між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час їхньої зустрічі 08 грудня 2015 року близько 19.00 по вулиці Пятницькій недалеко від супер-маркета «Симпатік» в службовому автомобілі ОСОБА_4 , то постає питання кому вірити, хто надав правдиві свідчення? Але, якщо провести аналогію між показами і відповідями на питання в судових засіданнях обвинуваченого ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_6 , то стає зрозуміло, що ОСОБА_4 давав свідчення чітко, без зволікань та сумнівів, відповідно до хронології подій, які відбувалися, а ОСОБА_6 в своїх показах надавав неправдиву інформацію, яка суперечила свідченням свідків, яка після уточнюючих питань з боку учасників судового провадження, постійно змінювалася.
На наступний день, 09 грудня 2015 року, зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зателефонував на його мобільний телефон і повідомив, що визначена ціна на огірки та помідори консервовані його влаштовує. Після цього дзвінка, полковник ОСОБА_4 віддав розпорядження ОСОБА_14 підготувати проект договору на постачання овочів консервованих та погодити його у всіх відповідних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ). Незабаром, ОСОБА_14 передав ОСОБА_4 погоджений договір на постачання огірків та помідорів консервованих для підпису у тимчасово виконуючого обов`язки начальника прикордонного загону підполковника ОСОБА_11 , що і підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_14 (судове засідання від 23 березня 2016 року). Після підпису, договір на постачання огірків та помідорів консервованих, встановленим порядком, 10 грудня 2015 року був зареєстрований в органах Державної казначейської служби України, а його другий примірник переданий ОСОБА_6 .
В судовому засіданні 14 березня 2016 року ОСОБА_6 повідомив суду, що після зустрічі з ОСОБА_4 08 грудня 2015 року по вулиці Пятницькій недалеко від супер-маркета «Симпатік», він зрозумів, що дії та пропозиції ОСОБА_4 , щодо умов постачання продуктів харчування до прикордонного загону, є незаконними, тому і звернувся в поліцію з цього приводу.
Разом з тим, на уточнююче питання щодо того, а коли він звернувся в поліцію, ОСОБА_6 відповів суду в судовому засіданні як і 14 березня, так і 23 березня 2016 року, що по факту вимагання хабара звернувся в поліцію із заявою на наступний день після зустрічі з ОСОБА_4 по вулиці Пятницькій біля супер-маркета «Симпатік», при цьому уточнив, що так як розмова про вимагання грошової суми у розмірі 6500,0 гривень у ОСОБА_4 з ним відбулася о 19.00 08 грудня 2015 року і це давно був кінець робочого дня, тому він на наступний день зранку пішов до поліції.
В той же час в матеріалах кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України, в наявності протокол прийняття поліцією заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується),( том.1 , а.с. 107) датований 17 грудня 2015 року о 14.20 за часом , тобто, фактично через 9 днів після зустрічі з ОСОБА_4 по вулиці Пятницькій біля супер-маркета «Симпатік» ОСОБА_6 звернувся в поліцію з відповідною заявою про вимагання хабара, а не 09 грудня 2015 року, як він це свідчив в судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року. А за цей період часу, як було повідомлено суду обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні 01 квітня 2016 року, відбулося безпосереднє укладання договорів з ФОП ОСОБА_7 на постачання ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) огірків, помідорів консервованих та цукру, відповідно 10 та 15 грудня 2015 року, їх реєстрація в органах Державної казначейської служби України, а зранку 17 грудня 2015 року огірки та помідори консервовані були розвантажені на складі при управлінні прикордонного загону.
Аналізуючи вказану ситуацію, суд не може будувати вирок на припущеннях , за відсутності інших доказів .Щодо свідчення в цій частині ОСОБА_6 , суд його свідчення ставить під сумнів і кожен сумнів толкує на користь обвинуваченого .
У зв`язку із тим, що в той період керівництво Державної прикордонної служби України особливу увагу начальників прикордонних загонів звертало на своєчасне і повне використання бюджетних коштів, що знаходилися на рахунках військових частин, з метою недопущення випадків вибуття їх в дохід держави в кінці бюджетного 2015 року та офіцер відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_14 , як відповідальний за укладання договору та подальше фактичне постачання огірків та помідорів консервованих, з 14 грудня 2015 року вибув у чергову відпустку за 2015 рік і був фактично відсутнім в місті Чернігові, ОСОБА_4 особисто неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 , з метою отримання конкретної інформації щодо дати постачання консервованих овочів. І близько 16.00, чи то 16 грудня, чи то 17 грудня 2015 року, точно ОСОБА_4 не пам`ятав, але зазначив, що дата в накладній на постачання огірків та помідорів консервованих ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) була зазначена 17 грудня 2015 року, ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 і повідомив, що він з вантажем консервованих овочів на вантажному автомобілі знаходиться біля воріт контрольно-пропускного пункту військової частини.
Надалі, як повідомив суду обвинувачений ОСОБА_4 , після дзвінка ОСОБА_6 , він з ним зустрітися не зміг, так як знаходився на службовій селекторній нараді, яку проводив вищий орган управління. А начальник продовольчого складу працівник ОСОБА_24 відмовився розвантажувати вантажний автомобіль, мотивуючи це тим, що зараз 16.00 година, робочий день до 16.30, і за півгодини він не зможе розвантажити 5.0 тон продукції. Тому, ОСОБА_4 віддав розпорядження відповідним посадовим особам залишити автомобіль з вантажем огірків та помідорів консервованих на території ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), водія погодувати та розмістити на ніч в одному із спальних приміщень. На наступний день, близько 08.00 годин ранку, вантажний автомобіль був поданий під розвантаження на продовольчий склад.
Крім того, обвинувачений повідомив суду, що він підходив на продовольчий склад, де розвантажувався автомобіль, знаходився там нетривалий час, близько 2-3 хвилин, переконавшись, що розвантажування триває, розвантажувальна команда прибула у повному складі і працює, вибув зі складської території.
Через деякий час, у цей же день розвантаження огірків та помідорів консервованих, зауважив суду обвинувачений ОСОБА_4 , він випадково зустрів ОСОБА_6 з якимось документами біля будівлі, де розташовані підрозділи відділу забезпечення. Чи то заходив ОСОБА_6 в службовий кабінет відділення продовольчого забезпечення з метою передачі супровідних документів на поставлену продукцію, чи то йшов або повертався з будівлі штабу, де можливо, проставляв у відділі кадрів відмітки про прибуття-вибуття на посвідченні про відрядження водія вантажного автомобіля, ОСОБА_4 не знав і не питав про це у ОСОБА_6 . Але, звернув увагу суду на те, що під час цієї незапланованої зустрічі ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_4 щодо можливості постачання ним іншого продовольства для потреб ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) в цьому році. На що, ОСОБА_4 відповів, що це неможливо, так як вже кінець бюджетного року і ніяких закупівель продуктів харчування здійснюватись не буде. При цьому, ОСОБА_6 зауважив і наголосив на тому, що він би був ОСОБА_4 дуже вдячний, у разі продовження подальшої співпраці з прикордонним загоном по постачанню продуктів харчування у новому 2016 році. На що, ОСОБА_4 йому відповів, що немає нічого неможливого, що він подумає над цим, але зараз ще про подальшу співпрацю дуже рано говорити, на цьому вони і розійшлися.
Перед тим, 14 грудня, чи 15 грудня, (обвинувачений ОСОБА_4 точно не стверджував), але повідомив суду, що викликав до себе в службовий кабінет ОСОБА_6 з метою уточнення його можливостей по постачанню цукру для потреб ІНФОРМАЦІЯ_2 .На що, ОСОБА_6 відповів ОСОБА_4 , що зможе допомогти у такому постачанні та визначив ціну за 1,0 кг цукру. Після чого, полковник ОСОБА_4 віддав розпорядження фахівцю з державних закупівель відділу забезпечення прикордонного загону працівнику ОСОБА_23 підготувати проект договору на постачання цукру, що і було зроблено та підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_23 .
В цей же день, в службову кабінеті ОСОБА_4 . ОСОБА_6 представив підписаний договір на постачання цукру. В подальшому, договір постачання був погоджений відповідними посадовими особами та підписаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_10 . Після його реєстрації 15 грудня 2015 року, другий примірник договору на постачання цукру був переданий ОСОБА_6 .
Безпосередньо, постачання цукру на склад при управлінні прикордонного загону, зі слів ОСОБА_4 , відбулося 21 грудня 2015 року. За розпорядженням полковника ОСОБА_4 організовував розвантаження і приймання цукру лейтенант ОСОБА_16 , ОСОБА_4 при цьому присутній не був.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що завжди, як керівник, наділений певними обов`язками, вимагав від своїх підлеглих із групи ветеринарної медицини здійснення йому доповідей про якість отриманих прикордонним загоном продуктів харчування, про наявність та відповідність нормативно-правовій базі документів про якість отриманої продукції. Разом з тим, після фактичного отримання та оприбуткування по обліку огірків, помідорів консервованих та цукру, доповіді полковнику ОСОБА_4 від начальника групи ветеринарної медицини капітана м/с ОСОБА_25 про якість отриманих продуктів харчування здійснено не було. Чи був на той період на робочому місті начальник групи ветеринарної медицини капітана м/с ОСОБА_25 , чи був у відрядженні або навчанні, ОСОБА_4 стверджувати не став, лише повідомив суду, що другої посадової особи групи ветеринарної медицини, а саме фельдшера-начальника аптеки прапорщика м/с ОСОБА_26 на момент приймання огірків, помідорів консервованих та цукру в прикордонному загоні не було, так як в цей період він знаходився на лікуванні в Центральному клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України в місті Києві. Тому 22 грудня або 23 грудня 2015 року, за розпорядженням ОСОБА_4 лейтенант ОСОБА_16 представив йому для перевірки всі наявні документи, які б підтверджували якість поставлених огірків, помідорів консервованих та цукру, що і підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_16 .
Під час ознайомлення з документами про якість отриманих огірків, помідорів консервованих та цукру, ОСОБА_4 прийшов до висновку, що надані ОСОБА_6 якісні документи не відповідають дійсності та часу постачання ним продукції. Хоча, відповідно до пункту 2.1 договорів на постачання огірків, помідорів консервованих та цукру, звернув увагу суду обвинувачений ОСОБА_4 , пред`явлення документів, що посвідчують якість поставленої продукції, а саме посвідчення про якість, сертифіката відповідності, свідоцтва про якість, ветеринарного свідоцтва (в залежності від виду продукції), на кожну партію обов`язкове.
Перевірка документів про якість огірків та помідорів консервованих, насамперед декларації виробника, показала, що відправник цієї продукції ТОВ «Укрделіс», вантажоотримувач ОСОБА_27 (без ім`я та по-батькові), який (яка) отримав (ла), відповідно до декларації виробника, огірки консервовані та томати червоні консервовані. При цьому, і обвинувачений ОСОБА_4 це підкреслив в суді, що відповідно до пункту 1.2 договору постачання від 10 грудня 2015 року, ФОП ОСОБА_7 поставила військовій частині НОМЕР_2 помідори консервовані з зеленню, а не томати червоні консервовані, як це зазначено в декларації виробника, а відповідно до керівних документів, найменуванню продукції, передбаченої договором постачання, повинні суворо відповідати найменування, зазначені в документах про її якість.
Другими документами, зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , що він перевірив, були висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи на консервовану продукцію. За результатами перевірки стало відомо, що в даті висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на огірки консервовані можна чітко розгледіти тільки день і місяць цього документу, а в цифрах року зрозумілі тільки перших три, а саме «200». Тобто, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на огірки консервовані складений та зареєстрований не в 2015 році, а в період до 2010 року.
Якість цукру, поставленого ФОП ОСОБА_7 до військової частини НОМЕР_2 , повідомив суду обвинувачений ОСОБА_4 , була представлена сертифікатом відповідності і посвідченням про якість. Разом з тим, термін дії сертифіката відповідності на цукор білий кристалічний ІІ-ІІІ категорії з цукрових буряків встановлений в документі з 11 листопада 2013 року до 13 жовтня 2015 року, а дата посвідчення про якість цукру білого кристалічного зазначена 26 вересня 2014 року. І це при тому, що постачання цукру до військової частини НОМЕР_2 відбулося у грудні 2015 році.
В подальшому, повідомив суду обвинувачений ОСОБА_4 , враховуючи невідповідність встановленим вимогам документів про якість поставлених огірків, помідорів консервованих і цукру, 23 грудня 2015 року ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 з однією тільки метою, щоб довести до нього всі виявлені недоліки і вимагати їх усунення в терміновому порядку. На той момент ОСОБА_6 трубку не брав, і передзвонив набагато пізніше. Під час цієї телефонної розмови, як і 17 грудня 2015 року, коли ОСОБА_6 висловився на адресу ОСОБА_4 про якусь подяку з його боку за надану допомогу в співпраці по постачанню продуктів харчування військовій частині, так само і 23 грудня 2015 року, звернув увагу суду обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_6 черговий раз натякнув про гроші, що і підтверджується аудіозаписом фіксації телефонної розмови полковника ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від 23 грудня 2015 року. Що мав на увазі таким натяком на той момент ОСОБА_6 , ОСОБА_4 не знав. Більше в цей день ОСОБА_4 не телефонував ОСОБА_6 , але після 21.00, коли він знаходився дома і відпочивав, ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 і повідомив, що він знаходиться біля супер-маркету «АТБ» по вулиці Рокосовського, вживає алкогольні напої зі своїм кумом і пропонував зустрітися, на що ОСОБА_4 відмовився.
Станом на 23 грудня 2015 року, свідчив на судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , він вже досконало знав, що 24 грудня 2015 року Адміністрація Державної прикордонної служби України буде проводити засідання вищої атестаційної комісії, на якій його кандидатура буде розглядатися на подальше проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_8 (військовій частині НОМЕР_3 ).
24 грудня 2015 року, зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , маючи на думці певні пропозиції від ОСОБА_6 , причому натякання було двічі, і те, що на протязі найближчим часом він проходити службу в ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) вже не буде, маючи певні сумніви з приводу порядності ОСОБА_6 , з метою з`ясування обставин, при яких ОСОБА_14 дізнався про ОСОБА_6 , а також отримання інформації про морально-ділові якості ОСОБА_6 , як постачальника продукції, ОСОБА_4 зателефонував ФОП ОСОБА_18 , яку звати « ОСОБА_20 » та призначив зустріч. Під час зустрічі, наголосив суду обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_18 повідомила ОСОБА_4 , що людину по прізвищу ОСОБА_27 вона не знає, ніколи з цією людиною не зустрічалася і що чує це прізвище перший раз, на цьому і розійшлися. Разом з тим, не пройшло і години, ОСОБА_18 зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомила, що вона згадала про підприємця на ім`я ОСОБА_28 , і що його мобільний телефон вона давала ОСОБА_14 , що і підтверджується аудіозаписом фіксації телефонної розмови ОСОБА_4 і ОСОБА_18 від 24 грудня 2015 року.
24 грудня 2015 року, о 15.00 год , повідомив суду обвинувачений ОСОБА_4 , в Адміністрації Державної прикордонної служби України (м. Київ) відбулося засідання вищої атестаційної комісії, на якій він був розглянутий, дав згоду і був затверджений щодо призначення на посаду в ІНФОРМАЦІЯ_8 (військовій частині НОМЕР_3 ). ОСОБА_4 чітко усвідомлював, що після проведеної вищої атестаційної комісії, на протязі 1-3 робочих днів, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) надійде відповідне письмове розпорядження, яким буде визначено, що для подальшого проходження військової служби полковник ОСОБА_4 призначений на посаду в ІНФОРМАЦІЯ_9 (військову частину НОМЕР_3 ). І, відповідно до відомчих керівних документів, після надходження на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) такого письмового розпорядження, протягом місяця він зобов`язаний буде вирішити всі службові питання, в тому числі, передати справи та посаду і вибути до нового місця проходження військової служби.
Тому, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що враховуючи ті два факти, коли ОСОБА_6 натякав на подяку з його сторони за можливість подальшої співпраці з прикордонним загоном по постачанню продуктів харчування в 2016 році, чітко усвідомлюючи те, що в 2016 році він проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) вже не буде, отримавши певну інформацію про ОСОБА_6 від ОСОБА_18 , 25 грудня 2015 року полковник ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 з однією тільки метою, щоб запросити його на зустріч до прикордонного загону. При цьому, звернув увагу суду обвинувачений ОСОБА_4 , що його слова «что я свои обязательства перед тобой выполнил, а ты перед мной нет…» можливо і були сказані на адресу ОСОБА_6 в за надто жорсткій формі, але ніякого смислового навантаження для ОСОБА_4 не несли, оскільки це був тільки набір слів для приводу виклику ОСОБА_6 до прикордонного загону.
Разом з тим, ОСОБА_6 слова ОСОБА_4 зрозумів по- іншому і на судовому засіданні 23 березня 2016 року повідомив суду, що під час розмови по мобільному телефону, ОСОБА_4 сказав йому «я свою часть договора перед тобой выполнил, деньги за доставлений товар перечислены, потому выполни ты свою часть договора и принеси деньги». При цьому, ОСОБА_6 зазначив, що він навіть і не знав про перерахування грошей за поставлену продукцію, так як не прийшло повідомлення на його мобільний телефон.
Але показам ОСОБА_6 повністю суперечить прослуханій в судовому засіданні 01 квітня 2016 року аудіозапис фіксації телефонної розмови ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від 25 грудня 2015 року, так як ОСОБА_4 не говорив з приводу перерахування грошових коштів та не казав ОСОБА_6 принести йому гроші. (том. 1, а.с. 206)
Поставленої мети ОСОБА_4 досяг близько 16 години 25 грудня 2015 року. ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ). В цей день, звернув увагу суду обвинувачений ОСОБА_4 , до безпосередньої зустрічі в своєму службовому кабінеті, він не мав на меті отримання якоїсь подяки від ОСОБА_6 . Запрошуючи ОСОБА_6 до прикордонного загону, ОСОБА_4 хотів з ним обговорити питання подальшої співпраці на 2016 рік та можливо, виходячи із ситуації, що складалася б , така подяка від ОСОБА_6 могла би бути за це. Але не все так сталося , як планував ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що під час слідування до його службового кабінету на території прикордонного загону, ОСОБА_6 зустрів штатний заступник - ОСОБА_4 , підполковник ОСОБА_29 , який знав, що по ОСОБА_4 прийнято рішення щодо його вибуття для подальшого проходження військової служби в іншу військову частину і який міг цю інформацію розповісти ОСОБА_6 .
Виходячи із ситуації, що склалася, на думку ОСОБА_4 , предметної розмови з ОСОБА_6 про подальшу співпрацю на 2016 рік могло б і не вийти, так як він міг задати питання ОСОБА_4 з приводу його знаходження на займаній посаді в цій військовій частині у 2016 році та міг бути викритий його обман стосовно подальшої співпраці в 2016 році. Тому, своїми словами ОСОБА_4 спровокував ОСОБА_6 на відповідну розмову і дії, а так як в подальшому з`ясувалося, що він прибув до службового кабінету ОСОБА_4 вже підготовленим, маючи при собі певну суму грошових коштів, то адекватно відреагував на провокацію ОСОБА_4 . Надалі, враховуючи те, що ОСОБА_6 мав при собі грошові кошти, ОСОБА_4 продовжив розвивати ситуацію, що склалася і дальше та передав ОСОБА_6 особистий калькулятор для того, щоби він набрав суму грошових коштів, яку приніс із собою. ОСОБА_6 набрав на калькуляторі цифри «6500» і передав його ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 продовжив «підігрувати» ОСОБА_6 , маючи на думці те, що якщо ОСОБА_6 приніс 6500 гривень, а ця сума між ними ніколи не обговорювалася і не погоджувалася, то чому би він не приніс припустимо 9500 гривень за можливість постачати продукти харчування ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) протягом всього 2016 року, і набрав на калькуляторі цифри «9500». На що, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про те, що у нього із собою додаткових грошових коштів немає, але він готовий їх зняти з банківської карточки та в подальшому передати ОСОБА_4 .
В подальшому, на запрошення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зайшов в кімнату відпочинку службового кабінету і поклав там на подушку грошову суму у розмірі 6500 гривень.
На запитання учасників судового розгляду стосовно того, коли і при яких обставинах ОСОБА_6 передав грошові кошти працівникам правоохоронних органів, в судовому засіданні 14 березня 2016 року ОСОБА_6 повідомив суду, що передав грошові кошти у сумі 6500,0 гривень співробітникам Служби безпеки України в присутності двох понятих, в службовому кабінеті УСБУ для помічення купюрами номіналом, в основній своїй кількості по 200 гривень та одна-дві купюри, згодом ОСОБА_6 уточнив декілька купюр були по 100 гривень.
Разом з тим, згідно протоколу огляду, помічення та повернення грошових коштів, складеному 25 грудня 2015 року о 15.10-15.40 за часом, в присутності учасників процесуальних дій були оглянуті грошові кошти у сумі 6500,0 гривень, а саме: 15 купюр номінальною вартістю 200 гривень та 35 купюр номінальною вартістю 100 гривень, що і підтверджується показами понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , наданих в судовому засіданні 23 березня 2016 року.
На запитання щодо того, яку суму коштів на обох договорах постачання заробив ОСОБА_6 , він в судовому засіданні засвідчив, що на постачанні ІНФОРМАЦІЯ_10 , помідорів консервованих та цукру отримав прибуток у сумі близько 7000,0 гривень, пізніше уточнив, що близько 8000,0 гривень та відмітив, що від цього заробітку треба було ще відмінусовати витрати на перевезення вантажів автомобільним транспортом, простою вантажного автомобіля з вантажем огірків та помідорів консервованих, який відбувся по вині прикордонного загону. При цьому чітко підкреслив, що майже нічого не заробив та ще і свої власні кошти доклав, щоб передати ОСОБА_4 6500,0 гривень, маючи надію на подальшу співпрацю. Крім того, в судовому засіданні 14 березня 2016 року ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що на його думка така передача грошових коштів буде разовою і в подальшому такого не буде.
Разом з тим, на думку cуду, є дуже дивним та неприйнятним той факт, що ОСОБА_6 , як представник ФОП ОСОБА_7 , по результатам виконання обох договорів практично не отримав прибутку. І це при тому, що з кожного проведеного правочину державі заплатив податки, що грошові суми по обом договорам впливали на ліміт загального обороту грошових операцій за рік. Крім того, і так зрозуміло, що в теперішній час витрати на перевезення вантажу продукції не є дешевими, більш того, вони є одним із основних чинників, які утворюють ціну за одиницю товару. А так як, відповідно до супровідних документів, вантаж огірків та помідорів консервованих ОСОБА_6 привіз з міста Вишневе, Київської області, а цукор з смт. Гребінки, Київської області.
Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 в судовому засіданні надав свідчення, які не відповідають фактичним обставинам.
Надалі, ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_4 , чи можна надіятися на подальшу співпрацю в 2016 році, на що ОСОБА_4 відповів йому, що про це зараз рано говорити, так як в прикордонному загоні ще немає кошторису на наступний рік і невідомо, яку суму коштів виділять на 2016 рік і на який асортимент продуктів харчування, що і підтверджується відеозаписом фіксації розмови ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від 25 грудня 2015 року.
Крім того, в судовому засіданні 14 березня 2016 року ОСОБА_6 повідомив суду, що після того, як він поклав грошову суму в розмірі 6500,0 гривень на подушку в кімнаті відпочинку службового кабінету полковника ОСОБА_4 , у них відбулася розмова про подальшу співпрацю по постачанню продуктів харчування ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) у 2016 році.
Наприкінці зустрічі, полковник ОСОБА_4 особисто супроводив ОСОБА_6 до контрольно-перепускного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), де вони і попрощалися.
Згодом, о 23 годині 18 хвилин 25 грудня 2015 року, біля кафе «Джентльмени удачі» ОСОБА_4 було затримано співробітниками Служби безпеки України та під час обшуку у нього була виявлена грошова сума у розмірі 6500 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 наголосив, що свою вину визнає стосовно тільки того, що шляхом обману, зловживання довірою громадянина ОСОБА_6 , в приміщенні свого службового кабінету за № 108 на території управління ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від нього грошову суму у розмірі 6500 гривень за надання ОСОБА_6 обіцянки в постачанні продуктів харчування до прикордонного загону у 2016 році, при цьому чітко знаючи і усвідомлюючи, що протягом 2016 року він проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_7 (військовій частині НОМЕР_2 ) не буде.
Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 звернув увагу суду, що щиро кається в скоєному, що такий його поступок недостойний високого звання «офіцера», тим паче обіймаючи посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 -начальника відділу забезпечення, у військовому званні «полковник», з двома вищими освітами і обидва навчальних заклади закінчивши з відзнаками, маючи 23 календарних роки бездоганної військової служби, в безпосередньому підпорядкуванні якого тільки в підрозділах при управлінні прикордонного загону знаходилось декілька десятків особового складу і як керівник зобов`язаний був виховувати підлеглих в кращих традиціях прикордонного відомства, таким вчинком занапастив себе.
Проведений аналіз показів ОСОБА_6 в судових засіданнях 14 березня та 23 березня 2016 року показав, що він надавав частіше свідчення надумані, після уточнюючих питань вони змінювалися та суперечили свідченням інших свідків та іншим доказам.
З іншого боку, обвинувачений ОСОБА_4 - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіцер у військовому званні «полковник», який віддав 23 роки особистого життя бездоганній військової служби Батьківщині і народу України, нагороджений декількома медалями та почесними грамотами за сумлінне ставлення до виконання військового обов`язку, учасник бойових дій на Сході нашої держави, виховуючий двох синів,один з яких малолітній, який давав свідчення в судових засіданнях чітко, без зволікань та сумнівів, відповідно до хронології подій, які відбувалися, який визнав скоєний ним злочин та щиро розкаявся.
Суд не може будувати своє рішення на припущеннях , не може класти в основу судового рішення докази , які не узгоджуються з іншими доказами .
Покази ОСОБА_4 суд визнає достовірними, такими, що узгоджуються з іншими доказами і кладе їх в основу судового рішення .Всі сумніви , які виникають під час аналізу доказів толкує на користь обвинуваченого.
В судовому засіданні 18 квітня 2016 року ОСОБА_4 наголосив, що мотивом скоєння ним злочину , отримання грошей від ОСОБА_6 послугувала та обставина, що він, виконуючи завдання свого керівництва посилював ділянки українсько- російського державного кордону новим підрозділом в с.Леонівка . З цією метою підрядні організації виконали певну роботу , про що свідчать акти виконаних робіт . Отримуючи від ОСОБА_27 кошти, він хотів їх використати на оплату будматеріалів, взятих у борг .
Таку його версію суд не сприймає , та як вона виникла вже в суді, ніяким чином не узгоджується з тими обставинами , за яких він отримав гроші від ОСОБА_6 , тому суд її не може покласти в основу судового рішення .
Аналізуючи перераховані докази, суд приходить до висновку, що мотив отримання коштів ОСОБА_4 від ОСОБА_6 був корисливим , з метою збагачення.
Обставини, за якими органи досудового слідства обвинувачують ОСОБА_4 в скоєні посадового злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, суд вважає недоведеними. Докази, надані прокурором , ґрунтуються на припущеннях і на них будувати обвинувачення , суд вважає - неможливо.
В той же час, встановлено, що ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_6 , зловживаючи довірою та шляхом обману, тобто, шахрайським шляхом і за ці свої дії він повинен нести кримінальну відповідальність .
Дії ОСОБА_4 , які виразились в заволодінні майном ОСОБА_6 , шляхом шахрайства , підлягають кваліфікації по ч.1 ст. 190 КК України, тобто, його дії суд перекваліфікує з ч.1 ст. 368 КК України на ч.1 ст. 190 КК України.
Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого , суд не встановив.
Обставинами , що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, скоєння злочину вперше, його позитивні характеристики на протязі всього життя .
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, враховується обставини, що помякшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин і приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України - у вигляді штрафу на користь держави.
По ч.1 ст. 368 КК України ОСОБА_4 підлягає виправданню.
Цивільний позов по справі не заявлено .
Витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити, відповідно до ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 , 370 , 373, 374 КПК України,- суд, -
Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання по ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 грн.
По ч.1 ст. 368 КК України ОСОБА_4 - виправдати.
Грошові кошти в сумі 27 560 грн., які сплачені в якості застави за ОСОБА_4 - повернути заставодавцю.
Речові докази по справі, а саме: оригінали договорів № 299-15 від 10.12.2015 року , № 308-15 від 15.12.2015 року та довідки до проектів даних договорів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження .
Грошові кошти в сумі 6500 грн. а саме: 15 купюр номіналом 200 грн.: - серії ЄЩ № 3968832; - серії ЄЄ №0130867; - серії ЕД № 5548069; - серії ЗВ № 5620653; - серії ЄЄ № 9700725; - серії ЄВ № 5563982; -серії КГ № 0316162; - серії ПГ № 0761220; - серії ЄЦ № 1399366; - серії КИ № 7873915; - серії ВБ № 6490414; - серії ЗЕ № 7473964; - серії ЕЄ № 8656677; - серії ЗА № 6559843; - серії ВФ № 1 762057; 35 купюр номіналом 100 гри.: - серії ВЦ № 8424768; - серії АД № 7163402; - серії ЗФ № 1325897; - серії КН № 7875688; - серії ЗА № 4273324; - серії КB № 1458074; - серії КB № 3352947; - серії КЕ № 4307301;
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді, а саме: на мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, модель «6303сі» , іmеі НОМЕР_4 з сім-карткою «Київстар», мобільний телефон «Nokia» модель «515.2» , іmеі НОМЕР_5 , іmеі 2 - НОМЕР_6 , з сім карткою «Київстар» з сім-карткою «МТС» , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Чернігівського гарнізону, передавши вказане майно власнику .
Скасувати арешт на два аркуші паперу білого кольору з написами, виконаними кульковою ручкою чорного кольору, із зазначенням номерів телефонів, назв вулиць, імен , а також цифр, після яких містяться позначення «ГРН», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Чернігівського гарнізону, та вказані речові докази - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1