Справа № 203/1899/16-к
Провадження №1-кп/0203/229/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді: - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора: - ОСОБА_3
потерпілого: - ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженню № 0000936 від 23.03.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш, Івано-Франківської області, українця, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, за наступних обставин.
Так, 23.03.2016 приблизно о 10:00 годині разом з потерпілим ОСОБА_4 , знаходились біля кафе, яке розташоване неподалік від будинку 5 по пл. Островського м. Дніпропетровська. В цей час (23.03.2016 приблизно о 10:00 годині) ОСОБА_5 , побачив в правому кармані куртки одягненої на потерпілому мобільний телефон марки «Samsung duos», GT-S 6802, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , після чого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.
В подальшому, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , приблизно об 11.00 годин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту на пл. Островського в м. Дніпропетровську, обіймаючи ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, взяв лівою рукою з правої кишені куртки одягненої на ОСОБА_4 , мобільний телефон «Samsung duos», GT-S 6802, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 6/34-792 від 25.03.2016 року, становить 658,33 гривень, та поклав його до лівої кишені своєї куртки, після чого попрямував до зупинки громадського транспорту, розташованої по вул. Пастера в м. Дніпропетровську внаслідок чого мав змогу розпорядитися вказаним майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 , спричинив матеріального збитку гр. ОСОБА_4 , на суму 658,33 гривень.
21.04.2016 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст.468, 469, 471 КПК України.
Згідно угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 від 21.04.2016 року, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, підтверджує всі обставини скоєного ним правопорушення, та уклав угоду про примирення з потерпілим, згідно якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 по ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, завдану шкоду потерпілому відшкодував повністю.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду.
За таких обставин суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання.
Угода відповідає вимогам ст.471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні. Міра покарання, узгоджена сторонами, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України та визначена з дотриманням вимог загальної частини Кримінального кодексу України.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
При цьому з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішити питання про речові докази.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відповідно до затвердженої угоди про примирення ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Речові докази:
-мобільний телефон марки «Samsung duos», GT-S 6802, імеі НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6/34-792 від 25.03.2016 року, становить 658,33 гривень, який належить гр. ОСОБА_4 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_4
-ДВД-диск із відеозаписом зі слідчої дії пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2016 року, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1