печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , який фізичною особою-підприємцем, на бездіяльність прокуратури міста Києва, у якій просить суд визнати бездіяльність прокуратури міста Києва з розгляду клопотання заявника від 28.03.2016 та зобов`язати компетентну посадову особу розпочати досудове розслідування в ефективний спосіб, як зазначено у скарзі.

Як вбачається, ОСОБА_2 звернувся 28.03.2016 до прокуратури міста Києва із клопотанням про виконання судового рішення від 15.02.2016 та початок досудового розслідування у ефективний спосіб. Станом на день подання скарги до суду 04.04.2016 заявником не отримано відповіді на своє клопотання від 28.03.2016.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено визнання дій, бездіяльності або рішень протиправними, оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З приводу вимоги про зобов`язання посадової особи розпочати досудове розслідування в ефективний спосіб, то дані вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначено межі здійснення слідчим суддею під час досудового розслідування своїх повноважень та чинним цим Кодексом не встановлено методики «ефективного» або «неефективного» способу проведення досудового розслідування. Дане поняття не може фігурувати жодним чином у законодавстві, оскільки в основу покладено рівність всіх перед законом і судом, що є одним з базових положень кримінального провадження.

Статтею 19 Основного закону України задекларовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вчинення всіх процесуальних, слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій уповноваженими на їхнє здійснення осіб, покликане на забезпечення справедливого розслідування та судового розсліду. Виокремлення окремих «ефективних» або на противагу таким певних дій не допускається.

Контроль за проведенням досудового розслідування слідчим, прокурором, слідчий суддя здійснює за визначених процесуальним законом підстав. Разом з тим, до компетенції керівника органу досудового розслідування, якому підпорядковується слідчий, та процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора, належить надання вказівок та перевірка роботи слідчого.

Відтак поняття здійснення «ефективного» досудового розслідування або віднесення певних процесуальних, слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій до неефективних відноситься до суб`єктивних оцінок.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Суддя приходить до висновку, що подано скаргу про зобов`язання до вчинення дій, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури міста Києва.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1