Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 18 квітня 2016 року в м. Києві у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 , постановлену у кримінальному провадженні № 0000174,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2015 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кислянка, Синельниківського р-ну, Дніпропетровської обл., мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000174 відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачувався у тому що він, 02 липня 2015 року о 08 годині, керуючи автомобілем марки «TOYOTA PRADO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рибалко у м. Харків в напрямку проспекта Московського, порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою суду апеляційної інстанції та ставить питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки поза увагою суду залишилися твердження прокурора про необґрунтоване звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із його примиренням з потерпілим. На думку скаржника, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії справ, в яких основним об`єктом злочину виступають публічні інтереси, що унеможливлює закриття провадження із вказаних вище підстав.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона помирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з копії ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні необережного злочину середньої тяжкості, який він вчинив вперше.
Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою. В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 вказане клопотання підтримала та заявила, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.
За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрив кримінальне провадження.
З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд та постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, із зазначенням мотивів прийнятого рішення.
Доводи касаційної скарги прокурора про неправильне звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, з огляду на те, що об`єктом посягання у даній категорії злочинів є публічні інтереси є необґрунтованими та ретельно перевірені судом апеляційної інстанції.
З висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів.
Так, притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України настає лише за умови спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості внаслідок порушення правил дорожнього руху чи експлуатації транспорту, а тому життя та здоров`я особи є додатковим обов`язковим об`єктом вказаного кримінального правопорушення за відсутності якого кримінальна відповідальність не настає.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та вмотивованою.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 , постановлену у кримінальному провадженні № 0000174.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1