Дата документу Справа № 314/3540/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/3540/16-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/1169/16 ОСОБА_1
Категорія ч.5 ст. 72 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 17 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року, якою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку тримання під вартою в строк покарання, призначеного вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.
Учасники судового провадження:
Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року обставини:
адвокат ОСОБА_6 Ю в інтересах засудженого ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, а саме зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироками Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2008 року та Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року строку попереднього ув`язнення, що становить 2 роки 11 місяців 21 день.
В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 був засуджений 23 грудня 2008 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 30 квітня 2008 року, та знову засуджений 21 березня 2012 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч.1 ст. 309 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 10 років 3 місяців позбавлення волі, за цим вироком утримувався під вартою з 02 березня 2012 року. Таким чином до ОСОБА_7 за цією кримінальною справою застосовано попереднє ув`язнення з 02 березня 2012 року по 06 квітня 2012 року, тобто 1 місяць 4 дні. Натомість, загалом за обома вироками строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 становить 2 роки 11 місяців 21 день, який має бути зарахований ОСОБА_7 у строк відбування покарання
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року:
клопотання адвоката ОСОБА_6 задоволено частково, зараховано в строк основного покарання за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання до дня набрання вироком законної сили, а саме з 02 березня 2012 року до 06 квітня 2012 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що зарахуванню у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), підлягає лише строк, протягом якого засуджений ОСОБА_7 тримався під вартою в установі попереднього ув`язнення на підставі постанови Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 02 березня 2012 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з участю в судовому розгляді кримінального провадження, до набрання вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року, а саме з 02 березня 2012 року по 06 квітня 2012 року.
Разом з тим, суд прийняв рішення про неможливість зарахування в строк покарання за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року строку попереднього ув`язнення, відбутого ОСОБА_7 за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2008 року, мотивуючи тим, що по-перше, Закон чітко визначає, що строк попереднього ув`язнення зараховується виключно в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, по-друге, цей строк вже зарахований у строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2008 року, по-третє, покарання ОСОБА_7 за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року призначалось на підставі ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а тому до покарання за новий злочин лише частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2008 року.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права. Зазначає, що до ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження за обвинуваченням його за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України було застосовано попереднє ув`язнення з 30.04.2008 року по 17.03.2011 року, що дорівнює 2 роки 10 місяців 17 днів, а в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України затосовано попереднє ув`язнення з 02.03.2012 року по 06.04.2014 року, що дорівнює 1 місяцю 4 дням, і в сукупності за обома кримінальними провадженнями становить 2 роки 11 місяців 21 день. Разом з тим, судом на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 було зараховано в строк відбування покарання лише строк попереднього ув`язнення за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області з 02.03.2012 по 06.04.2012 року. Вважає, що з урахуванням системного аналізу положень ч.5 ст. 71 КК України, ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», а також п.26 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року, покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова щодо ОСОБА_7 є невідбутим покаранням і до нього повинні застосовуватись норми ч.5 ст. 72 КК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироками Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року та Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21.03.2012 року в строк покарання задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
На підставі вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення можливо лише у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, та провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів виходить з даних про термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , що є наявними в матеріалах кримінального і судового провадження, тобто в межах кримінального провадження за вироком вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року, яким його було останній раз засуджено, і на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Строк попереднього ув`язнення за вказаним вироком з 02.03.2012 року по 06.04.2012 року було зараховано в строк відбування покарання.
Доводи адвоката ОСОБА_6 щодо наявності законних підстав для врахування і іншого терміну попереднього ув`язнення у справі, де ухвалювався вирок Ленінського районного суду м. Харкова за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України із застосуванням ст. 70 КК України не узгоджуються з вищенаведеними вимогами норм ч.5 ст.72 КК України, оскільки остаточне покарання ОСОБА_7 за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року призначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, і до покарання за злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України лише частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року.
Судом було враховано, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 13.05.2008 року по 17.05.2011 року вже був зарахований засудженому в строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року, і, цілком обгрунтовано зазначено, що підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року в строк покарання за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року не має, оскільки закон чітко вказує на можливість зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання лише в межах того кримінального провадження, в рамках якого до особи застосовувалось попереднє ув`язнення.
Разом з тим питання, що порушує адвокат про врахуванням певних строків ув`язнення вказаного засудженого пов`язано із різними кримінальними провадженнями.
Так, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 30.04.2008 року по 17.03.2011 року вже було зараховано судом в строк покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року, а покарання за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року призначено з застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєнання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року.
Колегія суддів погоджується з висновками суду, і з урахуванням матеріалів кримінального провадження, приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника стосовно неповного зарахування судом строку попереднього ув`язнення, оскільки правові і фактичні підстави для зарахування і іншого періоду перебування засудженого під вартою саме з 30.04.2008 року по 17.03.2011 рік із розрахунку, визначеного ч.5 ст. 72 КК України, відсутні.
Твердження, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 про неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Жодних порушень норм матеріального та процесуального права, які стали б підставою для скасування оскаржуваного рішення не встановлено. Ухвала суду є законною та обгрунтованою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року, якою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 березня 2012 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4