Справа № 127/7197/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 19 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007829 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в ніч із 14.11.2015 року на 15.11.2015 року, знаходилась спільно із ОСОБА_5 в приміщенні гаражу, розміщеного на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час спілкування із ОСОБА_6 . ОСОБА_7 побачила у останнього мобільний телефон, марки «Samsung С-170» та в цей час в неї виник умисел на викрадення даного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає діючи таємно, викрала із кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_8 мобільний телефон, марки «Samsung С-170», вартістю згідно висновку експерта № 653/654/16-21 від 21.03.2016 року, 144,00 гривні, в якому знаходився стартовий пакет, оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 164,00 гривні.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала, щиро розкаялась та суду пояснила, що вона приїхала до свого колишнього чоловіка в гараж по вул. О. Кобилянської в м. Вінниці, де він допомагав ремонтувати автомобіль. Там вона перебувала разом з чоловіком та ще одним знайомим. В цей час вона побачила в чоловіка телефон та вирішила його викрасти. З цією метою вона непомітно взяла зазначений телефон з кишені куртки потерпілого та потім пішла з місця вчинення злочину. Після цього вона поїхала в село, а через деякий час до неї прийшов працівник міліції та повідомив, що відносно неї написана заява, а саме про те, що вона скоїла крадіжку телефону. На даний час телефон потерпілому повернула.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що крадіжку було вчинено за повідомлених обвинуваченою обставин та завдану шкоду йому відшкодовано, а тому претензій до обвинуваченої він не має.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 19.11.2015 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 , в який він просив прийняти міри до ОСОБА_4 , яка викрала його мобільний телефон. Вказана подія зареєстрована за заявою ОСОБА_5 у встановленому порядку 19.11.2015 року, що підтверджується витягом від 31.03.2016 року з ЄРДР.

Згідно висновку експерта № 653/654/16-21 від 21.03.2016 року, ринкова вартість, з урахуванням зносу, телефону мобільного зв`язку торгової марки «Samsung» моделі «SGH-С170», станом на 15.11.2015 року, складала 144,00 гривні.

Відповідно до постанови слідчого від 26.02.2016 року мобільний телефон «Samsung» моделі «SGH-С170» визнаний речовим доказом у справі та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , що підтверджується його розпискою.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового провадження обвинувачена визнала свою винуватість у вчинені злочину, повідомила, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті нею не оспорюються, надала показання та повідомила про обставини вчинення нею злочину, а саме зазначила, що дійсно здійснила крадіжку мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 .

Обвинуваченою в судовому засіданні підтверджено наявність умислу щодо заволодіння чужим майном, корисливий мотив її дій та об`єктивні дії, вчинені нею для досягнення її мети. Вказані показання обвинуваченої узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме змістом заяви потерпілого, відповідно до якої він повідомив про обставини вчинення злочину, вказав на майно, що стало предметом злочинного посягання мобільний телефон. Вказаний мобільний телефон виданий обвинуваченою, визнаний речовим доказом та переданий на зберігання потерпілому, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Вартість майна, що стало предметом злочину, підтверджена висновком експертизи.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно вимоги про судимість та копій судових рішень ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України є не судимою. ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, скарг на її поведінку за місцем проживання не надходило, що підтверджується відповідями з лікарень та характеристикою на ім`я обвинуваченої.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судима, вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала, завдану матеріальну шкоду відшкодувала.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженою.
Разом з тим, наявність пом`якшуючих покарання обставини у виді щирого каяття та добровільного відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Крім того, з обвинуваченої слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні становлять 176,20 гривень.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65-67, 185 КК України, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 176,20 гривень.

Речові докази, а саме мобільний телефон, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: