Справа № 569/8826/14-к

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю заявника (засудженої) ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному заяву ОСОБА_3 про розстрочку по оплаті судових витрат, згідно з вироком Рівненського міського суду від 21.11.2014 р. у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 , в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до суду із заявою про розстрочку по оплаті судових витрат, в якій просить суд надати їй розстрочку по оплаті боргу на користь ОСОБА_4 , згідно вироку Рівненського міського суду від 21.11.2014р. в сумі 6000 (тисяч) гривень, у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 , в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила суд її задоволити в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, просила суд в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.
Суд розглянувши подані заявником документи, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне в задоволені заяви відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 21.11.2014р. ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) гривень, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України, ОСОБА_3 було звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, та було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.
24.02.2015р. ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду із заявою про розстрочку по оплаті судових витрат, в заяві вказує, що Гощанська виконавча служба винесла постанову від 20.02.2015 року про стягнення з неї, на користь ОСОБА_4 вищевказаної суми. На даний час вона є безробітною, її донька ОСОБА_5 , 1995 року народження навчається на платній формі в Городецькій школі міліції, оплата за навчання та проживання в гуртожитку становить 6300 тисяч гривень в рік. Чоловік ОСОБА_6 працює охоронцем і отримує невелику заробітну плату, якої ледь вистачає розрахуватися за комунальні послуги та оплату за навчання дочки (сплачуємо помісячно), вказує на те, що вона не взмозі сплатити борг в сумі 6000 (шість) тисяч гривень за короткий час.
За змістом ч.1,4 ст.53 КК України виплату штрафу, як грошового стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням майнового стану особи суд може розстрочити певними частинами на строк до одного року. У порядку ст.411 КПК України суд може вирішити питання про розстрочення сплати штрафу певними частинами в межах вказаного вище строку. Однак, заявниця (засуджена) ОСОБА_3 просить суд в своїй заяві надати розстрочку по оплаті судових витрат на користь гр.. ОСОБА_4 в сумі 6000 (шість) тисяч гривень, які були стягнути відповідно до вироку суду від 21.11.2014р., з ОСОБА_3 , за понесені ОСОБА_4 витрати на правову допомогу, а отже, питання, щодо порядку розстрочки судових витрат, які стягуються із засудженого, КПК України (в редакції від 28.12.1960р.) не передбачено.
На підставі наведеного, суд керуючись ст. 411 КПК України суд, -
В задоволені заяви ОСОБА_3 про розстрочку по оплаті судових витрат, згідно з вироком Рівненського міського суду від 21.11.2014р. у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 , в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.
Cуддя ОСОБА_1