УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0007895 від 07.09.2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сокола Шолданештського району Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, який не має постійного місця проживання, раніше не судимого,
- обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

В порядку статті 331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу, та заперечувала проти зміни запобіжного заходу.

У судовому провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , та просив змінити міру запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника адвоката ОСОБА_5 .

Неповнолітняпотерпіла ОСОБА_6 , законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 до судового засідання не з`явились, про необхідність явки до суду були повідомлені належним чином. Згідно до письмової заяви за № 104641/15 від 24.12.2015 р., законний представник неповнолітньої потерпілої та потерпіла просили проводити судове засідання без їх присутності.
У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд вважає що ризики, враховані при обрані міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 продовжують існувати, є наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів.
Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що немає законних підстав для зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177,178,182,183,197, 331,371,372,392 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відхилити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 /шістдесят/ днів в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 15.03.2016 р., та припиняє свою дію 14.05.2016 р.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суддя: ОСОБА_1

15.03.2016