Справа №473/4640/14-к 08.09.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2016р., якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання ОСОБА_5 , що засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду від 27.10.2014р. за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі угоди з прокурором про визнання винуватості .
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить скасувати ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2016р., якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про заміну несплаченого засудженим ОСОБА_5 штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на покарання у виді громадських робіт в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 53 КК України.
Постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання прокуратури про заміну несплаченого засудженим ОСОБА_5 штрафу на покарання у виді громадських робіт в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 53 КК України.
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/591/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7
Категорія: заміна покарання Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання ОСОБА_5 , що засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду від 27.10.2014р. на підставі угоди з прокурором про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.
Апелянт вказує, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про заміну покарання засудженому ОСОБА_5 на підставі вимог статей 537, 539 КК України, якими передбачено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у тому числі про заміну невиконаного покарання у виді штрафу.
Вважає, що при вирішенні судом вищезазначеного клопотання прокурора, необхідно застосувати положення ст.ст. 537, 539 КПК України, а не вимоги ст. 476 КПК України, оскільки прокурор у своєму клопотанні не звертався до суду про скасування вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що вироком Вознесенського міськрайонного суду від 27.10.2014р, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 . Останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки, призначений вироком штраф ОСОБА_5 сплачений не був прокурор звернувся до суду з клопотанням про заміну призначеного покарання.
Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, судом першої інстанції зазначено, що суд позбавлений можливості замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_5 , оскільки наслідки невиконання угоди визначені ст. 476 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення чи визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Вознесенського міськрайонного суду від 27.10.2014р, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 . Останнього визнано винним у вчиненні 18.08.2014р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В апеляційній скарзі, прокурор вказує, що судом безпідставно зазначено про необхідність застосування положень ст. 476 КПК України, оскільки клопотання про заміну покарання мало бути розглянуто судом в порядку ст. 53 ч.5 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, якими визначено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку. Саме у такому порядку і звернувся прокурор з клопотанням до суду.
Проте, глава 35 розділу VI КПК України містить регламентацію особливого порядку кримінального провадження на підставі угод.
В статті 476 КПК України викладено наслідки невиконання угод.
Так, в ній зазначено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди.
З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив прокурору у задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_5 несплаченого штрафу покаранням у виді громадських робіт.
Тобто, за наявності особливого порядку розгляду кримінальних проваджень на підставі угод та правових наслідків в разі невиконання угоди про визнання винуватості, вимоги прокурора про розгляд його клопотання про заміну покарання на підставі положень ч.5 ст. 53 КК України, є необґрунтованими.
Апеляційний суд зауважує, що у разі конкуренції правових норм застосуванню підлягають норми, які є спеціальними по відношенню до загальних норм.
За таких обставин, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є необґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 476, 532 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2016р., якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання ОСОБА_5 , який засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду від 27.10.2014р. за ч.1 ст. 309 КК України на підставі угоди з прокурором про визнання винуватості - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: