ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3029/16-к
провадження № 1-кп/753/333/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006082 від 15.07.2015 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадження Дарницького районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 2 в порядку ст.ст. 291, 293 КПК України 11.02.2016 року надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор вважав, що провадження підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, підстав для закриття кримінального провадження не має, обвинувальний акт відповідає вимогам закону та може бути призначений до судового розгляду.

Представник потерпілого та потерпілий позицію прокурора підтримали. Обвинувачений вважав, що провадження за обвинувальним актом може розглядатись в судовому засіданні.

Заслухавши сторони кримінального провадження щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Обвинувальний акт, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини) статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також, ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Проте, всупереч вказаним нормам закону, практиці Європейського суду з прав людини при викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими вказано, що ОСОБА_3 , маючи намір на заволодіння транспортним засобом отримав від ОСОБА_7 автомобіль марки «КІА CERATO» д.н.з. НОМЕР_1 разом з одним комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу для проведення ремонтних робіт автомобіля, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем.

У наведеному викладенні фактичних обставин, в порушення ч. 1 ст. 91 КПК України не вказано в який же спосіб обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом.

Також, зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слідує, що на підставі викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони, які орган досудового розслідування вважає встановленими, слідчому, прокурору слід визначити правову кваліфікацію злочину, формулювання чого б точно відповідало вказаним елементам конкретного злочину.

Водночас, даючи правову кваліфікацію діям ОСОБА_3 в обвинувальному акті зазначено, що протиправні дії останнього кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Однак, така кваліфікація не може вважатись правильною, а за за текстом обвинувального акту не має жодного посилання на обставини, які таку повторність утворюють, відповідно до частини 2 примітки до ст. 289 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема й прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

За вказаних обставин, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 370, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006082 від 15.07.2015 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий-суддя: