ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
5 квітня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 15 лютого 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1987 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз - 27.07.2006 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, уродженця та мешканця міста Херсона,

- за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі, судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Згідно вироку, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 06.03.2013 о 19:00, діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли в будинок АДРЕСА_1 та погрожуючи ОСОБА_6 кухонним ножем і застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, заволоділи 1 300 гривнами і майном, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на 2810 грн.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невинуватість, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на що посилається засуджений у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Отже, в касаційній скарзі засудженого відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.
Твердження засудженого про недоведеність його вини у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки відповідають показанням засудженого ОСОБА_5 про їх з ОСОБА_4 домовленість про скоєння крадіжки з будинку потерпілої ОСОБА_6 10 000 доларів США та про обставини вчинення ними розбійного нападу; показанням потерпілої ОСОБА_6 про вчинення на неї розбійного нападу за місцем її проживання саме двома особами, в яких вона пізніше впізнала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; показанням свідка ОСОБА_7 про вчинення нападу на його матір потерпілу ОСОБА_6 ; даним протоколу огляду місця події від 06.03.2013 про виявлення в будинку потерпілої безладу та зникнення речей; даним квитанції з ломбарду, в який ОСОБА_5 10.03.2013 здав мобільний телефон потерпілої.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії.
Покарання засудженому призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Апеляційний суд обґрунтовано визнав, що при судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема перевірено позицію захисту шляхом допиту відповідних свідків. Показання потерпілої ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 , обґрунтовано, всупереч твердженням ОСОБА_4 в касаційній скарзі, визнані послідовними та такими, що узгоджуються між собою.
Доводи касаційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки спростовуються даними журналу судового засідання та його технічного запису, про те, що адвокат ОСОБА_8 , усупереч твердженням засудженого, брала участь в судовому процесі та добросовісно й професійно здійснювала захист ОСОБА_4 .
Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи засудженого на спростування вищезазначених висновків не переконливі.
Доводів на підтвердження істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність в скарзі засудженого не наведено.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 15 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10