Номер провадження 1-кп/201/26/2016
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

13 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного в рамках кримінального провадження, внесеного 06 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камінськ-Шахтинський Ростовської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 198, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ст. 198, ч. 2, 3 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 за обвинуваченням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 28, ст. 198 КК України, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків, що враховувалися судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив його продовжити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_6 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому вважала, що підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою не має і просила суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного, мотивуючи відсутністю на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і вважав, що підстав для подальшого його тримання під вартою не має, у зв`язку із чим, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав за недоцільне продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими за вчинення інкримінованих правопорушень.

Поряд із цим, суд не може не враховувати підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення грабежу, яка обумовлюється тим, що особа, яка вчинює такий злочин, не приховує свого наміру протиправно заволодіти майном, діє відкрито, ігноруючи при цьому, волю потерпілого, у володінні якого перебувало майно. При цьому, органом досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , інкримінується вчинення такого злочину за попередньою змовою групою осіб та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час судового розгляду, та зважаючи, що строк дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 закінчується 16 квітня 2016 року, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою кожному з обвинувачених строком на 60 днів, тобто до 10 червня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою кожному з них продовжити строком на 60 днів, тобто до 10 червня 2016 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою під вартою, є 10 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1