АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

13 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 та доповненнями до неї захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 4 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 4 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0011960 від 02.12.2015 р., відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, має середню освіту, працює,одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 12 листопада 2015 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70, 75 КК України на два роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, тобто до 3 травня 2016 року включно, із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язку прибувати до слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора й суду за першою вимогою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 4 березня 2016 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22:00 години до 07:00 години або запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в оскаржуваному рішенні фактично не було проаналізовано наявність реальних ризиків, а лише формально вказано те, що вони існують, крім того не вказано, які саме докази свідчать про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, знищувати речі та документи в даному кримінальному провадженні.

Вказує, що ухвала слідчого судді не містить обгрунтування, які докази досліджені під час розгляду клопотання свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, наприклад особисте зобов`язання, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того звертає увагу суду на те, що слідчий суддя суду першої інстанції при постановленні ухвали не в повній мірі врахував дані про його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, працює, має на утриманні дружину.

Також посилається на практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Смирнова проти Росії» та «Ягчі і Саргін проти Туреччини», зазначаючи при цьому, що відповідно до даних рішень слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу окрім загальних підстав застосування запобіжного заходу мають враховуватись обставини конкретного кримінального провадження та особа підозрюваного.

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав доповнення до апеляційної скарги в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2016 р. та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби або особистого зобов`язання. Вказує, що слідчий суддя не обгрунтував належним чином наявність ризиків у даному кримінальному провадженні та не взяв до уваги всі дані про особу підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з доповненнями, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного з доповненнями задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та представлених в апеляційний суд матеріалів судової справи, в провадженні СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0011960 від 02.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 1 грудня 2015 р. близько 21:00 години, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 25-А, незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту, у особливо великих розмірах психотропну речовину амфетамін, загальна маса якого становить 140, 335 г.

04.03.2016 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

04.03.2016 р. старший слідчий Святошинського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва у клопотанні слідчого було відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 3 травня 2016 року включно, із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язку прибувати до слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора й суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на підозрюваного відповідні обов`язки передбачені цим Кодексом.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

При цьому суд, дослідивши матеріали судового провадження, встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, працює, перебуває у шлюбі, тобто має міцні соціальні зв`язки, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_5 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю, а тому зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, слідчий суддя поклав на нього обов`язки прибувати до слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, прокурора або суду за першою вимогою та цілодобово не залишати місце свого проживання.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Даних обставин, також не було доведено прокурором під час апеляційного розгляду.

Крім того, відповідно до вимог п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 , та аналогічні доводи захисника ОСОБА_6 у доповненні до апеляційної скарги, а саме ті, що в оскаржуваному рішенні фактично не було проаналізовано наявність реальних ризиків неправомірної поведінки підозрюваного та не враховано дані про його особу, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто суворим немає.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, як про це просить підозрюваний в апеляції та захисник у доповненні до апеляційної скарги немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 із доповненнями захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 4 березня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0011960від 02.12.2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, тобто до 3 травня 2016 року включно, із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язку прибувати до слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора й суду за першою вимогою, залишити без змін.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 із доповненнями захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 к у р е н к о