Справа№751/1145/16-к
Провадження №1-кп/751/85/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
обвинуваченої в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2015 року о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в місті Чернігові по вулиці 50 років ВЛКСМ зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці Любецької.
Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_6 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявила неуважність, не зменшила швидкості руху та не зупинилася, щоб надати перевагу в русі пішоходу ОСОБА_5 , який рухався по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичного експерта № 22 від 13.01.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 , грубо порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху, що є причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю і показала, що вона підтверджує покази, дані нею в ході досудового слідства. З приводу скоєного пояснила, що 20.11.2015 року, приблизно о 20-00 год. керувала автомобілем марки «ЗАЗ-110307» по вулиці 50 років ВЛКСМ зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці Любецької. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу проявила неуважність та не помітивши чоловіка, який переходив проїзну частину дороги, оскільки на вулиці була темна пора доби і відсутнє освітлення, зачепила його транспортним засобом. Залишившись на місці дорожньо транспортної пригоди вона намагалась надати допомогу пішоходу. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що в середині листопада 2015 року в вечірній час переходивши по пішохідному переходу проїзну частину дороги відчув як на його ногу наїхав автомобіль. Після чого він впав, отримавши тілесні ушкодження. Зазначив, що тривалий час знаходився на лікуванні. На суворості покарання обвинуваченій в судовому засіданні не наполягав.
За згодою потерпілого, захисника, обвинуваченої та прокурора, суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, наслідки передбачені вказаною статтею їм зрозумілі.
Вина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій учасниками процесу не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.
Цивільний позов в провадженні не заявлено.
Судові витрати в сумі 736 грн. 56 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази автомобіль «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що знаходиться, згідно розписки ОСОБА_6 від 30.11.2015 року, у неї на зберіганні, слід залишити у її користуванні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, а обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини при яких злочин скоєно, його наслідки, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась, характеризується позитивно, працює, заміжня, має на утриманні малолітню дитину та чоловіка інваліда 1 групи, кається з приводу скоєного, потерпілий на суворості покарання не наполягає, обставини, що обтяжують її покарання відсутні, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
Засудив:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 736 грн. 56 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи.
Речові докази автомобіль «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що знаходиться у ОСОБА_6 на зберіганні, - залишити в її користуванні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1