Справа № 450/1498/16-к Провадження № 1-кп/450/217/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000546 від 25.03.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайчики, Самбірського району, Львівської області, громадянин України, з середньою освітою, не інвалід, не одружений, не працюючий, на утриманні дітей немає, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :
В обвинувальному акті вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 , 23 березня 2016 року близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що знаходиться в торговому центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, попросив у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 подзвонити, повідомивши останній, що у нього немає коштів. На прохання ОСОБА_5 погодилась, після чого надала ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон, який останній отримав та повідомив, що зараз поверне. Водночас, ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон наміру повертати не мав, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, а майном розпорядився на власний розсуд, а саме згідно договору № 009164870 від 23.03.2016 року реалізував у ПТ «Ломбард Аверс», завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків. Правова кваліфікація та формулювання обвинувачення за обвинувальним актом: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто кримінального правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, щиро розкаявся та пояснив за яких обставин вчинив кримінальне правопорушення.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що 23 березня 2016 року близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що знаходиться в торговому центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30 звернувся до знайомої по роботі ОСОБА_5 , з якою він знайомий приблизно з жовтня 2015 року, з проханням надати мобільний телефон для того, щоб здійснити дзвінок, повідомивши останній, що у нього немає коштів. На прохання ОСОБА_5 погодилась, після чого надала ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон, який останній отримав та повідомив, що в нього призначена зустріч і телефон він згодом поверне. ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон, невдовзі залишив місце скоєння кримінального правопорушення, а майном розпорядився на власний розсуд, а саме в цей же день згідно договору № 009164870 від 23.03.2016 року реалізував у ПТ «Ломбард Аверс» та отримав кошти у розмірі 1500,00 грн. Шкоду, яку він завдав потерпілій ОСОБА_5 не відшкодував, але на даний час працює на будівництві і планує протягом місяця відшкодувати потерпілій завдану шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вона знайома, знає його з жовтня 2015 року як співробітника, поза межами роботи не спілкувались. 23 березня 2016 року близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що знаходиться в торговому центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30 до неї звернувся ОСОБА_4 з проханням надати йому мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335», щоб подзвонити, так як у нього немає коштів. Останній пообіцяв невдовзі повернути телефон. Оскільки з ОСОБА_4 вона була знайома, тому у неї не виникало сумнівів, що він поверне телефон. Приблизно через десять хвилин ОСОБА_4 повідомив, що йому телефон потрібен ще пару хвилин. Потерпіла ОСОБА_5 повернулась з другого поверху службових приміщень ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» у пекарню і невдовзі зателефонувала з мобільного номеру співробітниці на свій мобільний телефон. ОСОБА_4 підняв слухавку і повідомив потерпілу що невдовзі поверне їй телефон. Однак повернувшись на другий поверх службових приміщень ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», де востаннє вона розмовляла з обвинуваченим, ОСОБА_5 виявила, що його там не було. Вона спробувала здійснювати телефонні дзвінки на свій мобільний телефон та на телефон обвинуваченого, однак обидва телефонні номери були поза зоною досяжності. Так як ОСОБА_4 телефон їй не повернув, вона звернулась із відповідною заявою до поліції. Мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 вона придбала у 2014 році за ціною 2 699,00грн. з плівкою вартістю 79,00грн.. Саме цей телефон в комплекті з плівкою вона передала ОСОБА_4 , тому їй завдано матеріальних збитків на суму 2 778,00грн., яких обвинуваченим їй не відшкодовано.

Як вбачається з товарного чеку та гарантійного талону від 08.11.2014 року, виданого ФОП ОСОБА_6 , потерпіла придбала мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 за ціною 2 699,00грн. з плівкою оригінал вартістю 79,00грн.

Як вбачається з листа ПТ «Ломбард «Аверс» №459 від 30 травня 2016 року, копією специфікацією до Договорів № 1, 2 № 009164870 від 23.03.2016 року, копією кредитної історії ОСОБА_4 згідно договору фінансового кредиту № 009164870 від 23.03.2016 року заклав у Повному товаристві «Ломбард Аверс» Мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 та отримав за договором 1 500,00грн.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , 23 березня 2016 року близько 11 год 20 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що знаходиться в торговому центрі «Кінг Крос Леополіс» за адресою: Львівська область, Пустомитівськицй район, с.Сокільники, вул.Стрийська, 30 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, попросив у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 подзвонити, повідомивши останній, що у нього немає коштів. Останній пообіцяв невдовзі повернути телефон. Приблизно через десять хвилин ОСОБА_4 повідомив потерпілу, що йому телефон потрібен ще пару хвилин. Потерпіла ОСОБА_5 повернулась з другого поверху службових приміщень ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» у пекарню і невдовзі зателефонувала з мобільного номеру співробітниці на свій мобільний телефон. ОСОБА_4 підняв слухавку і повідомив потерпілу що невдовзі поверне їй телефон. Однак повернувшись на другий поверх службових приміщень ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», де востаннє потерпіла розмовляла з обвинуваченим, ОСОБА_5 виявила, що його там не було. Та як ОСОБА_4 телефон потерпілій не повернув, вона звернулась із відповідною заявою до поліції. Як вбачається з товарного чеку та гарантійного талону від 08.11.2014 року, виданого ФОП ОСОБА_6 , потерпіла придбала мобільний телефон марки «LG» моделі «D 335» IMEI НОМЕР_1 за ціною 2699,00грн. з плівкою оригінал вартістю 79,00грн. Саме цей телефон в комплекті з плівкою потерпіла передала обвинуваченому ОСОБА_4 . Обвинувачений, отримавши мобільний телефон, наміру повертати не мав, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, а майном розпорядився на власний розсуд, а саме згідно договору № 009164870 від 23.03.2016 року заклав у Повному товаристві «Ломбард Аверс», що підтверджується листом ПТ «Ломбард «Аверс» № 459 від 30 травня 2016 року, копією специфікацією до Договорів № 1, 2 № 009164870 від 23.03.2016 року, копією кредитної історії та отримав за договором 1500,00грн. Такими своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 2778,00грн., яких обвинуваченим не відшкодовано. Заволодіння чужим майном було здійснено обвинуваченим шляхом зловживання довірою, оскільки останній недобросовісно використав довіру з боку потерпілої для заволодіння її майном з використанням довірчих стосунків, які склались між ним та потерпілою внаслідок особистого знайомства як співробітників.

На підставі вищевказаних доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) і кваліфікація його дій за ч.1 ст. 190 КК України є правильною з виключенням способу вчинення злочину шляхом обману.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена повністю.

За вчинений злочин ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнає повністю, раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, завдана матеріальна шкода потерпілій не відшкодована.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 2 778,00грн., яка обвинуваченим не відшкодована.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а виходячи зі змісту ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений обвинуваченим злочин у виді обмеження волі на строк один рік та вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст.76 КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено. Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжного заходу немає.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України звільнити засудженого від обраного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1