Справа № 591/921/16-к
Провадження № 1-кп/591/170/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, призваного на військову службу за призовом за мобілізацією 21 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученого, раніше не судимого

за ст. 407 ч.4 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем за призовом під час часткової мобілізації, який уклав короткостроковий контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в періоди з 10 до 12 серпня 2015 року, з 25 до 29 вересня 2015 року та з 28 грудня 2015 року до 12 січня 2016 року, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, без дозволу командування військового комісаріату самовільно залишив розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, займаючись справами не пов`язаними з проходженням військової служби, тобто був незаконно відсутній на військовій службі в умовах особливого періоду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 22.03.2016 року та ухвалення вироку на підставі угоди. Згідно умов угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, враховуючи активне сприяння ОСОБА_5 щодо розкриття злочину органами досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, його щире каяття, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду провадження, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що уклав угоду без будь-якого примусу, йому зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене на підставі угоди, просить ухвалити вирок на підставі укладеної угоди про визнання винуватості.

Захисник також просить затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі угоди.

Вивчивши угоду від 22.03.2016 року про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором за кримінальним провадженням № 0000004, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

На підставі вище викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає необхідним призначити основне покарання у виді позбавлення волі в мінімальних розмірах та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 469, 472, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.03.2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 за кримінальним провадженням № 0000004.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Керуючись ст. 75 КК України, від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Зарічний районний суд м.Суми до Апеляційного суду Сумської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1