Справа 216/8696/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

представника скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування 26.10.2015 року, ухвалою слідчого судді Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 накладено арешт на грошові кошти вилучені з гаражу-стоянки для власних автомобілів «Серпантин», яким користувався підозрюваний ОСОБА_6 .

Представник скражника, скргу підтримав, суду надав пояснення та представив докази належності суми у розмірі 5 000 євро та 10 000 доларів США його довірительниці, матері підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 . Крім того, представник скаржника представив суду оригінали та просив залучити до матеріалів провадження копії грошових переводів від ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 з Італії де вона працює останні 10 років, вказані гроші вона надсилала свому сину ОСОБА_6 для збереження, а відтак є усі підстави вважати вказані кошти такими, що належать ОСОБА_5 ..

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, суду пояснив, що вищевказані гроші, серед інших речей були вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді, крім того у відповідності до вимог КПК України протягом доби на них, ухвалою слідчого судді було накладено арешт, крім того посилання представника скаржника на той факт, що вказані гроші були у ОСОБА_6 на збереженні, не може братись до уваги, оскільки відповідно до ст. 937 ЦК України до договору збереження є певні вимоги, а саме нотаріальне посвідчення, таке ствердження представника скаржника не є правомірним.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши представлені суду документи, вважає клопотання про зняття арешту з майна таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст. 174 КПК України зазначено коло осіб які мають право заявити клопотання про скасування арешту майна. Серед вказаних осіб зазначені власник майна або інший володілець.

Крім того, ст. 174 КПК України містить вимогу про те, що вказане клопотання розглядається під час судового провадження судом, однак відповідно до ст. 3 КПК України судове провадження в суді першої інстанції включає підготовче судове провадження, судовий розгляд, ухвалення та проголошення рішення.

Таким чином, ОСОБА_6 , не позбавлений права звернутись з даним клопотанням під час судового провадження. Крім того, в супереч вимогам ст. 174 КПК України, представник скаржника не навів у своєму клопотанні підстав про те, що застосування в подальшому цього заходу відпала потреба.

Також, Верховний Суд України в рішенні № 6-26 цс 13, від 15 травня 2013 року, висловив правову позицію, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно в процесі кримінального провадження, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з під арешту.

Таким чином, внаслідок викладених підстав в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 372, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
В клопотанні ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна - відмовити.

Роз`яснити, ОСОБА_3 , право власника звернутись з заявою про звільнення майна з під арешту за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1