Справа № 357/8938/16-к
У Х В А Л А
19 серпня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селезенівка Сквирського району Київської області, громадянина України, освіта середня технічна, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, пенсіонер, є фізичною особою підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт.

Клопотання обґрунтоване тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 07.06.2016 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з 1 квітня 2016 року до 17 серпня 2016 року у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , на посаді старшого оператора-обчислювача 2 самохідно-артилерійського дивізіону проходив військову службу за контрактом старший солдат ОСОБА_6 . У цій же військовій частині на посаді радіотелефоніста з 1 квітня 2016 року до 17 серпня 2016 року проходила військову службу за контрактом солдат ОСОБА_7 . У зв`язку із сімейними обставинами під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають разом та ведуть спільне господарство, в травні 2016 року виявили бажання перевестись для подальшого проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 . У зв`язку із цим ОСОБА_6 у продовж 2016 року неодноразово усно звертався до командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , однак йому було відмовлено у переведенні. У той же час, колишній військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший прапорщик запасу ОСОБА_4 , який проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , будучи обізнаним про наявні проблеми, пов`язані з призначенням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до іншої військової частини, 2 червня 2016 року, з метою власного збагачення, вирішив отримати від ОСОБА_6 неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для подальшого проходження служби у військову частину польова пошта НОМЕР_2 , дислоковану в АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_4 того ж дня, перебуваючи районі елеватора по вул. Привокзальна в м. Біла Церква Київської області в автомобілі марки «ФОРД ТРАНЗІТ» д.н.з. НОМЕР_3 , звернувся до ОСОБА_6 з пропозицією передати йому у найкоротший термін грошові кошти у сумі 20 000 гривень за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_2 , дислоковану в АДРЕСА_3 , та загалом через особистий вплив забезпечити прийняття вказаного рішення. Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, 22 червня 2016 року близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 грн. за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо переведення для подальшого проходження військової служби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з військової частини польова пошта НОМЕР_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . 17 серпня 2016 року близько 13 години в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого у АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 10000 грн. 17 серпня 2016 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Отримана ОСОБА_4 17 серпня 2016 року частина неправомірної вигоди у сумі 10000 гривень вилучена 17 серпня 2016 року під час проведення огляду в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України №234-РС від 12 серпня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено на посади у військову частину НОМЕР_2 , а наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №242 від 17 серпня 2016 року вказаних військовослужбовців виключено зі списків особового складу цієї військової частини у зв`язку з призначенням на посади у військову частину польова пошта НОМЕР_2 . Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , додаткових допитів свідка ОСОБА_6 , допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколами про наслідки проведення негласної слідчої дії, протоколами огляду та вручення грошових коштів від 22 червня 2016 року та 17 серпня 2016 року, протоколом огляду від 17 серпня 2016 року та іншими матеріалами кримінального провадження. Таким чином, дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії середньої тяжкості. У зв`язку з чим, 18 серпня 2016 року прокурором повідомлено ОСОБА_4 , про те, що він підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, - злочині, передбаченому ч. 2 ст. 369-2 КК України. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, використовуючи свої особисті зв`язки з особами командування Збройних Сил України, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, які проходять військову службу у Збройних Силах України, знищити або сховати документи чи речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту містяться в наступних матеріалах провадження: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , додаткових допитів свідка ОСОБА_6 , допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколами про наслідки проведення негласної слідчої дії, протоколами огляду та вручення грошових коштів від 22 червня 2016 року та 17 серпня 2016 року, протоколом огляду від 17 серпня 2016 року. Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання та застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, уточнивши його: просить запобіжний захід обов`язки, в залежності від стадії кримінального провадження, покласти на підозрюваного на строк 2 місяці, підозрюваного та захисника, які заперечують проти задоволення клопотання, просять застосувати запобіжний захід у виді особисте зобов`язання, дослідивши документи надані прокурором разом із клопотанням, захисником, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.1,3 КПК України, на які вказує прокурор: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, є письмові докази, надані прокурором разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що не вчиняв вказаний інкримінований йому злочин. Гроші отримав за надання консультацій у переведенні військовослужбовців до іншої частини. Є фізичною особою підприємцем, за специфікою роботи виїздить за межі м. Біла Церква. За кордонного паспорта не має. Просить застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді особисте зобов`язання. Зобовязується являтися до прокурора і суду за їх викликами. Він постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути обраний запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що прокурором у клопотанні та доданими документами, при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 369-2 ч. 2 КК України (позбавлення волі від 2 до 5 років), те, що він пенсіонер, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Біла Церква Київської області, є фізичною особою підприємцем, має на утриманні малолітню дитину.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашній арешт відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обираючи стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження за викликом у визначений час, місце; не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу прокурора, суду, залежності від стадії кримінального провадження..

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,3,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашній арешт з забороною з 19 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступного дня залишати житло квартиру АДРЕСА_4 та зобов`язати його: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження за викликом у визначений час, місце; не відлучатися із м. Біла Церква Київської області без дозволу прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, на строк 2 місяці, тобто до 19 жовтня 2016 р.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати для виконання Білоцерківському відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області