УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України про забезпечення дотримання прав підозрюваного та негайне звільнення з незаконного тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 28 вересня 2016 року надійшла заява адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України про забезпечення дотримання прав підозрюваного та негайне звільнення з незаконного тримання під вартою, відповідно до вимог якої захисник просить зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України процесуального керівника у кримінальному провадженні № 00069 негайно надати йому доступ до матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 в повному обсязі, зобов`язати слідчого у вказаному кримінальному провадженні негайно надати йому доступ до матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_3 ; негайно звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_3 в силу відсутності будь-яких ризиків з боку підозрюваного для цілей кримінального провадження.

В своїй заяві захисник зазначає, що в провадженні Головного слідчого управління НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00069. Разом з тим, захисник неодноразово звертався до слідчого з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та зі скаргами на припинення порушення прав на захист підозрюваного ОСОБА_3 , однак в порушення ст. 220 КПК України жодне із зазначених клопотань, а ні прокурором, ані слідчим розглянуто не було, що, як вказує захисник, призвело до порушення права підозрюваного на захист та до порушення розумних строків кримінального провадження.

Крім того, захисник зазначає, що з огляду на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2016 року прокурор не довів ризики з боку підозрюваного ОСОБА_3 , а також те, що слідчим та прокурором у цьому кримінальному провадженні чиниться активна системна протидія реалізації права підозрюваного на захист, захисник звернувся до слідчого судді з даною заявою, в якій порушує питання про незаконність подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою з огляду на те, що ризики, якими було обґрунтовано його тримання під вартою не підтвердились, а саме продовження перебування під вартою супроводжувалось грубим порушенням права підозрюваного на захист.

Вивчивши вказану заяву слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обгрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

За результатами вивчивчення поданої захисником заяви в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обгрунтовану підозру про те, що останній утримується під вартою за відсутності судового рішення.

Так, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2016 року, яка надійшла з Київського слідчого ізолятора на запит суду, строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 30 жовтня 2016 року включно.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.

Крім того, з приводу посилань захисника на бездіяльність слідчого та прокурора щодо не розгляду поданих ним клопотань у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити захиснику, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, не підлягає розгляду в порядку ст. 206 КПК України та може бути оскаржена захисником в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_3 перебуває під вартою відповідно до судового рішення (ухвали судді Печерського районного суду м. Києва про продовження дії запобіжного заходу), то підстав для доставки його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 24, 202, 206, 309 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України про забезпечення дотримання прав підозрюваного та негайне звільнення з незаконного тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1