Справа № 461/7221/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/732/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року про відсторонення ОСОБА_8 від посади,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року в задоволенні клопотання старшої слідчої СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про відсторонення підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

від посади завідуючого акушерським відділенням Комунальної 3-ої міської клінічної лікарні відмовлено.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України.

10 листопада 2016 року старша слідча СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про відсторонення підозрюваного ОСОБА_8 від посади.

Клопотання старша слідча обґрунтовувала тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, перебуваючи на посаді завідуючого акушерським відділенням Комунальної 3-ої міської клінічної лікарні може продовжувати неналежно виконувати свої професійні обов`язки у сфері надання медичної допомоги, незаконними засобами впливати на підлеглих працівників, які є свідками у цьому провадженні або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про відсторонення від посади слідчий суддя покликався на те, що слідчим не доведено обставини, на які вона покликається як на підставу відсторонення від посади підозрюваного, в судовому засіданні не встановлено підстав для задоволення клопотання, а також суд звернув увагу на те, що з дня вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 пройшло більше двох років, протягом цього часу останній перебуваючи на своїй посаді належно виконував обов`язки лікаря, порушень не вчиняв, кримінальному провадженню не перешкоджав.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 погоджене прокурором про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ухвала постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України; кримінальне провадження розпочате 14 березня 2014 року Шевченківським РВ ГУ МВС України у Львівській області за фактом вчинення кримінального правопорушення, а не відносно особи та 24 жовтня 2016 року здійснення досудового розслідування доручено СУ ГУ НП у Львівській області, а процесуальне керівництво прокуратурі області; 10 листопада 2016 року проведено ряд слідчих (розшукових) дій та ОСОБА_8 повідомлено про підозру; слідчим суддею не взято до уваги, що перебуваючи на посаді ОСОБА_8 зможе використати свій статус, зв`язки та службові повноваження для вжиття заходів направлених на протидію досудовому розслідуванню, знищити або підробити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, оскільки досудове розслідування на даний час ще не завершено, проведені не всі слідчі та розшукові дії, може незаконно впливати на свідків, які перебувають з підозрюваним у службових відносинах та підпорядкуванні, або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя розгляд клопотання проводив у відкритому судовому засіданні, однак перед початком розгляду в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 про участь у судовому засіданні представників засобів масової інформації було відмовлено та прийнято рішення про розгляд клопотання в закритому судовому засіданні. Слідчий суддя без огляду додатків долучених до клопотання про відсторонення від посади та проведення судових дебатів здійснив вихід до нарадчої кімнати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.
Так, КПК України вимагає, щоб процесуальний зміст та форма клопотання слідчого про відсторонення від посади відповідали вимогам ч.2 ст. 155 КПК України і зазначені вимоги закону є імперативними.
Одна з обов`язкових вимог, передбачених п.5 ч.2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню злочину.
Цим сам законодавець визначив, що необхідність відсторонення особи від посади спричинено передусім тим, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, використав своє службове становище для сприяння вчиненню злочину.
А тому, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді сприяло вчиненню злочинів, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.
При розгляді клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади завідуючого акушерським відділенням Комунальної 3-ої міської клінічної лікарні, слідчий суддя взяв до уваги вказані вище вимоги закону та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_8 від посади.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643, яке розпочате Шевченківським РВ ГУ МВС України у Львівській області - 14 березня 2014 року (за фактом), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, лише 10 листопада 2016 року.
Зміст п.6 ч.2 ст. 155 КПК України, передбачає, що у клопотанні слідчого повинно також бути зазначено обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, незаконними засобами впливатиме на свідків, а також може підробити документи.
В цьому аспекті слід зазначити, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що між свідками, підозрюваним та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.
У клопотанні ж слідчого міститься лише голослівне твердження про те, що ОСОБА_8 використовуючи посаду може будь-яким чином впливати на підлеглих, які перебувають у службових відносинах та його підпорядкуваннібез зазначення конкретних осіб, їх зв`язку з особою підозрюваного та займаною ним посадою; може продовжувати неналежно виконувати свої професійні обов`язки у сфері надання медичної допомоги, однак жодних доказів на підтвердження неналежного виконання підозрюваним з часу досудового розслідування (з 14 березня 2016 року) не надано.

Крім того, слід наголосити, що у службовому кабінеті ОСОБА_8 був проведений обшук та вилучені всі документи, а відтак вести мову про можливість ОСОБА_8 знищити документи є недоречним.
З урахуванням викладеного, а саме: недоведенням слідчим та прокурором передбачених п.п.5,6,7 ч.2 ст. 155 КПК України обставин, слідчий суддя правильно встановив відсутність правових підстав для обмеження права ОСОБА_8 на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України.
Жоден із доводів апеляційної скарги прокурора, які аналогічні доводам клопотання слідчого, не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді та відсторонення ОСОБА_8 від посади, так як прокурор також не довів вищезазначених обставин при апеляційному розгляді.
На підставі викладеного рішення слід чого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора, як необґрунтована, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання старшої слідчої СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12