Справа № 472/125/16-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 смт Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 01.12.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п. 9 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 301 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. м. Яловени, республіки Молдова, болгарина, особи без громадянства, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п. 9 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Веселинівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 , захисник - ОСОБА_10 , обвинувачений - ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий - ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

Мешканці с. Подолянка Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 30.11.2015 року близько 22 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання спиртних напоїв, вступили між собою у злочинну змову з метою здійснення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_12 , яка проживала по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було достовірно відомо, що ОСОБА_12 проживає у будинку одна, отримує пенсію та здійснює торгівлю вином домашнього виготовлення, тому, на їхню думку, вона мала значні грошові заощадження, якими вони мали намір незаконно заволодіти. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нічний час через господарчий двір пройшли до житлового будинку ОСОБА_12 .. До цього ОСОБА_6 надів на голову шерстяну шапку з прорізами для очей, щоб потерпіла не могла його впізнати, та обоє завчасно одягли рукавички, щоб не залишати відбитки пальців на місці події. Підійшовши до будинку та погукавши ОСОБА_12 під приводом купівлі вина, ОСОБА_7 , при відкритті дверей потерпілою, відразу наніс їй удар правою рукою в обличчя, щоб вона не могла його впізнати та з метою придушити будь-які спроби опору з її сторони. Від даного удару ОСОБА_12 впала на підлогу, а ОСОБА_7 , не даючи їй можливості отямитися та якимось чином захиститися або втекти від нападників, наніс ще декілька ударів (не менше 3-4) кулаком правої руки в обличчя. Далі побиття потерпілої продовжив ОСОБА_6 , який також наніс їй декілька ударів руками в область голови та обличчя, не даючи змоги піднятися з підлоги та впізнати їх, а також з метою повністю подавити її волю та примусити передати їм грошові кошти.

В результаті побиття ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на всій поверхні обличчя, в м`яких тканинах голови з внутрішньої сторони в ділянці лоба справа та зліва, тім`яних ділянках справа та зліва, скроневих м`язах, ділянці потилиці справа та зліва вісім крововиливів, які місцями в ділянці потилиці зливаються між собою, п`ять саден в ділянці верхньої губи, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 30.12.2015 № 331 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 силоміць затягнули потерпілу у іншу кімнату та почали вимагати від неї негайної передачі грошей, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я, тобто погрожували продовжити побиття до повного задоволення своїх протиправних вимог. Отримавши перед цим тілесні ушкодження в результаті побиття та під психологічним впливом у вигляді постійних погроз застосування щодо неї насильства, ОСОБА_12 , враховуючи обстановку та обставини нападу, не витримала та спочатку вказала місце, де знаходився її гаманець з грошима в сумі до 300 гривень дрібними купюрами, а потім і місце, де знаходився другий гаманець, в якому знаходилася одна купюра номіналом 200 гривень та дві банківські картки ("Приватбанк" та ''Ощадбанк" ), на яких зберігалися кошти, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сума коштів у першому гаманцю не задовольняла їхніх потреб у незаконній наживі. Побоюючись застосування насильства з боку нападників, розуміючи, що їхні погрози мають реальний характер, тобто такі, що можуть бути реалізовані, ОСОБА_12 розповіла, що на банківській картці "Ощадбанку" знаходиться значна сума грошей у розмірі 20000 гривень та повідомила їм пін-код для доступу до даного карткового рахунку. У подальшому ОСОБА_7 поїхав на таксі до м. Вознесенськ, де через банкомат зняв із даного карткового рахунку грошові кошти в сумі 2000 гривень, які належали ОСОБА_12 .. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримані в результаті нападу на ОСОБА_12 кошти розподілили між собою та розпорядилися ними на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_13 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Також, після того, як ОСОБА_7 поїхав в м. Вознесенськ з метою зняття грошових коштів з банкомату, у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 .. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 прив`язав руки та ноги потерпілої до ліжка таким чином, що вона опинилася в положенні лежачи на животі. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також виключаючи можливість потерпілої чинити йому опір (в результаті отриманих тілесних ушкоджень, постійних погроз у застосуванні насильства та перебування у зв`язаному незручному положенні), ОСОБА_6 прагнучи задовольнити свою статеву пристрасть, ножем зрізав з потерпілої нижню білизну та користуючись її безпорадним станом, чому передувало спричинення їй тілесних ушкоджень та зв`язування, вступив у природні статеві зносини з потерпілою, ігноруючи її волю, оскільки через безпорадний стан вона не могла чинити опір.
Після цього у ОСОБА_6 виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті з потерпілою неприродним способом. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також виключаючи можливість потерпілої чинити йому опір (в результаті отриманих тілесних ушкоджень, постійних погроз у застосуванні насильства та перебування у зв`язаному незручному положенні), ОСОБА_6 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом у формі аногенітального контакту з потерпілою, користуючись її безпорадним станом та ігноруючи її волю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 у ОСОБА_12 були виявлені рани в ділянці промежини, крововилив в ділянці задньо-прохідного отвору, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 30.12.2015 року № 331 можуть вказувати на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з висновком експерта від 30.12.2015 року № 215/ц на трусах ОСОБА_6 знайдені клітини піхвового епітелію, змішані з елементами калу. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від жінки з однойменною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 ..

Після повернення ОСОБА_7 з м. Вознесенська, ОСОБА_6 повідомив йому у, що зґвалтував потерпілу та задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом, а також запропонував йому вчинити таким же чином та зґвалтувати потерпілу, на що ОСОБА_7 погодився. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також виключаючи можливість потерпілої чинити йому опір (в результаті отриманих тілесних ушкоджень, постійних погроз у застосуванні насильства та перебування у зв`язаному незручному положенні), ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_6 , який попередньо вчинив всі необхідні дії для подолання опору потерпілої, та за особистої присутності останнього, прагнучи задовольни свою статеву пристрасть, користуючись безпорадним станом ОСОБА_12 , чому передувало спричинення їй тілесних ушкоджень та зв`язування, вирішив вступити з нею у природні статеві зносини, ігноруючи її волю, оскільки через безпорадний стан вона не могла чинити опір, але ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через фізіологічні причини, тобто незалежно від своєї волі не зміг здійснити зґвалтування ОСОБА_12 ..

В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_12 , розуміючи при цьому, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя, нехтуючи цими загальнолюдськими принципами, з метою приховати попередні злочини, які вчинив відносно неї, а саме розбійного нападу, зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом, добре розуміючи, що ОСОБА_12 його знає і може повідомити про вчинені відносно неї злочини до правоохоронних органів, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 позбавити ОСОБА_12 життя, на що останній категорично не погодився. Але ОСОБА_6 , вийшовши за межі злочинної змови з ОСОБА_7 , не бажаючи бути викритим у вчиненні вказаних вище злочинів, усвідомлюючи, що він здійснює посягання на життя іншої людини, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя потерпілої, вчинив дії, якими безпосередньо було заподіяно смерть ОСОБА_12 , тобто підійшов ззаду до потерпілої, руки якої були прив`язані до ліжка, і яка не чинила і не могла чинити опір внаслідок безпорадного стану, та кухонним ножем з ручкою блакитно-білого кольору, який знайшов у кімнаті, завдав їй шість різаних ран в ділянці правої молочної залози та одну колото-різану рану в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа, проте ніж зламався. Однак, це не зупинило ОСОБА_6 , який з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, взяв інший кухонний ніж з ручкою темного кольору, підійшов ззаду до потерпілої, схопив її лівою рукою за волосся, та ножем, який тримав у правій руці, перерізав їй шию справа, пошкодивши магістральні судини шиї (сонну артерію, яремну вену), м`язи шиї, фасції шиї, щитоподібний хрящ та гортань, внаслідок чого виникла гостра крововтрата та, як наслідок, смерть потерпілої без можливості врятувати життя. В той же час, в момент позбавлення ОСОБА_6 життя потерпілої, ОСОБА_7 не погоджуючись з діями ОСОБА_6 та не бажаючи бути присутнім під час вбивства, вийшов з будинку і почувши хрипи потерпілої, пішов до свого домоволодіння. У подальшому ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 знищити речі, які могли бути використані як докази їхніх злочинних дій, а саме: спалив у печі за місцем свого тимчасового проживання дві пари рукавичок, в яких вони були на момент вчинення злочину, та допомагав ОСОБА_6 відмивати одяг від слідів крові, які утворилися під час вбивства потерпілої. Також ОСОБА_7 повідомив, що необхідно позбутися ножів, які використовував ОСОБА_6 під час вбивства, на що останній погодився і викинув ножі на територію домоволодіння сусідки ОСОБА_7 .

Згідно з висновком експерта від 30.12.2015 № 331 смерть ОСОБА_12 настала від гострої крововтрати, яка виникла внаслідок різаної рани шиї з пошкодженням магістральних судин шиї (сонної артерії, яремної вени) та більш мілких судин, що підтверджується наявністю рани на правій боковій та передній поверхні шиї, розділенням магістральних судин шиї, виявлених в глибині рани, результатами судово-гістологічного дослідження кусочків органів із трупа, де вказано, що виявлено розлад кровообігу внутрішніх органів у вигляді малокрів`я. Смерть могла наступити за 24-48 годин до судово-медичного дослідження трупу (розпочато о 9 годині 20 хвилин 02.12.2015). При судово-медичній експертизі трупа виявлено: дві різані рани в ділянці правої бокової поверхні та передній поверхні шиї з пошкодженням судин м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща та гортані. Шість різаних ран в ділянці правої молочної залози. Колото-різана рана в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа. Наявність восьми ран, які виникли від дії предметів, що мають колючі, ріжучі, колюче-ріжучі властивості, вказує на те, що було нанесено не менше восьми дій цим, цими предметами. Рани, виявлені в ділянці шиї з пошкодженням судин, м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща та гортані, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Після отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, потерпіла не могла вчиняти самостійні дії. Після отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому наслідковому зв`язку з настанням смерті, потерпілій врятувати життя було неможливо. Згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 пункт 2.1.3. дві різані рани в ділянці правої бокової поверхні та передній поверхні шиї з пошкодженнями судин, м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща, гортані відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (в даному випадку є смертельними). Тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці правої молочної залози, колото-різана рани в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа згідно з пунктом 2.3.3. відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в ході судового слідства в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, а саме визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України, частково визнав вину за п. п. 9, 12 ст. 115 КК України, не визнав вину за ч. 2 ст. 153 та ч. 2 ст. 301 КК України. Суду пояснив, що 30.11.2015 року вони з ОСОБА_7 перебували в будинку останнього та вживали спиртні напої. Пізніше, коли вони йшли по вулиці села та проходили біля домоволодіння ОСОБА_12 , ОСОБА_7 запропонував йому викрасти металобрухт з домоволодіння останньої, та вони пройшли до господарського двору і в цей час увімкнулося світло в будинку. Після чого ОСОБА_7 підбіг до дверей будинку та, коли вони відчинилися і в дверях була ОСОБА_12 , він почав наносити їй удари кулаком в обличчя, від яких вона впала на підлогу кімнати. В подальшому він також долучився до побиття ОСОБА_12 та наніс їй декілька ударів руками в область голови. Потім, вони з ОСОБА_7 перетягнули ОСОБА_12 до кімнати, посадили на стілець та почали вимагати в неї передачі грошових коштів. ОСОБА_12 показала на місце де знаходились кошти. ОСОБА_7 знайшов гаманець та взяв звідти гроші. В цей час вони згадали, що в селі говорили про те, що у ОСОБА_14 є значні грошові кошти на рахунку в банку, тому вони знову почали вимагати в неї грошові кошти. ОСОБА_12 пояснила, де лежить картка та сказала їм код доступу до рахунку. ОСОБА_7 знайшов інший гаманець з карткою «Ощадбанку» та з метою зняття грошових коштів викликав таксі, і поїхав в м. Вознесенськ. Коли ОСОБА_7 пішов з будинку, ОСОБА_12 здійснила спробу втечі та відштовхнувши його намагалася втекти до дверей. Він перехопив її та з метою запобігання подальшим спробам втечі прив`язав її за руки і за ноги до билець металевого ліжка, та з метою покарання за втечу зґвалтував її природнім способом. Пізніше приїхав ОСОБА_7 та повідомив про те, що привіз гроші і пішов. ОСОБА_12 почала його ображати, з-за чого він вирішив її вбити. З цією метою взяв ніж, який знайшов на місці, та зайшовши зі спини потерпілої, почав різати їй шию. А коли різав, то зламався ніж і він пішов з домоволодіння ОСОБА_12 , тримаючи вказаний ніж в руці. Коли прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 , то вони разом пройшли на город його домоволодіння, де він викинув ніж. Після цього зайшли до будинку і там пили горілку, намагаючись витерти плями крові з одежі та речей.
Допитаний в ході судового слідства в якості обвинуваченого ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, а саме визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187, не визнав вину за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п. п. 9, 12 ст. 115 КК України та суду пояснив, що 30.11.2015 року вони з ОСОБА_6 перебували в його будинку та вживали спиртні напої. Пізніше, коли вони йшли по вулиці села та проходили біля домоволодіння ОСОБА_12 , він запропонував викрасти металобрухт з її домоволодіння, та коли вони пройшли до господарського двору, то в цей час увімкнулося світло в будинку. Він підбіг до дверей будинку та, коли вони відчинилися і в дверях була ОСОБА_12 , він почав наносити їй удари кулаком в обличчя, від яких вона впала на підлогу кімнати. В подальшому ОСОБА_6 також долучився до побиття ОСОБА_12 та наніс їй декілька ударів руками в область голови. Потім, вони з ОСОБА_6 перетягнули ОСОБА_12 до кімнати, посадили на стілець та почали вимагати в неї передачі грошових коштів. ОСОБА_12 показала на місце де знаходились кошти. Він знайшов гаманець та взяв звідти гроші. В цей час вони з ОСОБА_6 згадали, що в селі говорили, що у ОСОБА_14 є значні грошові кошти на рахунку в банку, тому вони знову почали вимагати в неї грошові кошти. ОСОБА_12 пояснила де лежить картка та сказала їм код доступу до рахунку. Він знайшов інший гаманець з карткою «Ощадбанку» та з метою зняття грошових коштів викликав таксі та поїхав в м. Вознесенськ. Перебуваючи в м. Вознесенськ в банкоматі «Приватбанку» зняв з картки ОСОБА_12 гроші в сумі 2000 грн.. За ці кошти придбав сигарети, спиртне та розрахувався з водієм таксі за проїзд. Коли він приїхав до с. Подолянка, то пішов до домоволодіння ОСОБА_12 , де його чекав ОСОБА_6 .. Він повідомив, що привіз гроші. Коли зайшов до будинку, то побачив потерпілу, прив`язану до ліжка. ОСОБА_6 повідомив, що зґвалтував ОСОБА_12 та запропонував йому вчинити те саме, він хотів також її зґвалтувати, однак з фізіологічних причин не зміг цього зробити. Після цього, ОСОБА_6 вирішив вбити ОСОБА_12 та взяв ніж, а він, не бажаючи бути присутнім під час вбивства пішов з будинку. Коли він виходив, то бачив як ОСОБА_6 з ножем в руках підійшов до потерпілої, після чого прикрив двері та пішов додому, при цьому чув несамовиті хрипи потерпілої. Через деякий час до його домоволодіння прийшов ОСОБА_6 та вони разом пройшли на город, де ОСОБА_6 викинув ножі. Після цього зайшли до будинку та там пили горілку та намагалися витерти плями крові з одежі та речей.

Разом з тим, не дивлячись на частковість визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, зґвалтуванні, насильницького задоволенням статевої пристрасті неприродним способом, умисного вбивства підтверджується в своїй сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також, не дивлячись на частковість визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном підтверджується в своїй сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, вина ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, зґвалтуванні, умисного вбивства, та ОСОБА_7 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном підтверджується, крім визнавальних показів самих обвинувачених:

1. Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що 01.12.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що коли приїхав до ОСОБА_12 , то знайшов її вбитою в своєму будинку. Після чого він одразу поїхав в с. Подолянка, а коли приїхав, то працівники міліції вже проводили першочергові слідчі дії і не допустили його до місця події. Крім того, пояснив, що у його сестри ОСОБА_12 були значні грошові кошти, оскільки вона нещодавно продала велику рогату худобу зі свого господарства. Про це знали місцеві жителі с. Подолянка, оскільки ОСОБА_12 пропонувала місцевим жителям придбати худобу.

2. Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що ОСОБА_12 є його тещею та він часто приїздив до неї допомагати та провідувати. Крім того, він користувався її автомобілем. 30.11.2015 року, ввечері, ОСОБА_12 зателефонувала йому та повідомила, що їй потрібен автомобіль для поїздки в смт. Веселинове. Він сказав, що на ранок прижене автомобіль та 01.12.2015 року, близько 07.00 години, він приїхав в с. Подолянка до домоволодіння ОСОБА_12 , а коли зайшов до будинку, то побачив труп ОСОБА_12 , який перебував на ліжку та був у крові. Через значний стрес він не запам`ятав обстановки в будинку та відразу вибіг на вулицю, де почав питати сусідів про те, чи ніхто не знає, що сталося. Також він зателефонував до поліції, повідомив про вбивство, потім зателефонував брату ОСОБА_12 ОСОБА_11 .. Крім того, пояснив, що у його тещі ОСОБА_12 були значні грошові кошти, оскільки вона нещодавно продала велику рогату худобу зі свого господарства. Про це знали місцеві жителі с. Подолянка, оскільки ОСОБА_12 пропонувала їм придбати худобу. Також вона заощаджувала пенсію. Крім того, пояснив, що ножі, які було вилучено під час огляду місця події, належали його покійній тещі та вона ними користувалася в побуті.

3. Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що 30.11.2015 року близько 23 години йому зателефонував його знайомий ОСОБА_17 та попрохав завести людину з с. Подолянка в м. Вознесенськ. Він погодився та поїхав. Близько 23 години він під`їхав до с. Подолянка, де на дорозі його чекав молодий хлопець, як пізніше він дізнався це був ОСОБА_7 , та вони поїхали в м. Вознесенськ, де вони о 23 годині 30 хвилин під`їхали до банкомату «Приватбанку», після чого ОСОБА_7 пішов до банкомату та був відсутній близько 30 хвилин. Повертаючись в с. Подолянка, в дорозі ОСОБА_7 з кимсь спілкувався по телефону та говорив, що вже їде назад. Коли приїхали в село біля 01 години 30 хвилин 01.12.2016 року, то біля кладовища ОСОБА_7 сказав зупинитись та розрахувався 4 (чотирма) купюрами по 100 гривень і пішов.

4. Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що 01.12.2015 року він приїхав в с. Подолянка на своє фермерське господарство. В селі побачив працівників поліції, які повідомили йому, що сталося вбивство ОСОБА_12 .. Коли приїхав на ферму, то йому повідомили, що зранку був ОСОБА_7 , який відпросився з роботи. Це його здивувало, оскільки ОСОБА_7 раніше не повідомляв, що його не буде на роботі, а взагалі не приходив. В зв`язку з цим він запропонував працівникам поліції перевірити ОСОБА_7 на причетність до вбивства, а також надав дозвіл на проведення огляду домоволодіння, яке належить йому та в якому проживав ОСОБА_7 .. Працівниками поліції було встановлено причетність ОСОБА_7 до вчиненого вбивства.

5. Показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що ОСОБА_6 є її старшим сином. 30.11.2015 року він пішов ночувати до домоволодіння ОСОБА_20 , де тимчасово допомагав по господарству та ночував. Всі речі ОСОБА_6 , в тому числі і білизна, знаходились в тому домоволодінні, а тому вдома він не перевдягався. Крім того, пояснила, що у її сина великих грошей не було, у нього було лише близько 150 гривень. ОСОБА_6 добре знав ОСОБА_12 , оскільки часто допомагав їй по господарству.

6. Дослідженими в ході судового розгляду документами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 01.12.2016 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_12 та труп ОСОБА_12 , який виявлений в одній з кімнат літньої кухні домоволодіння. Крім того, з місця події вилучено змиви речовини бурого кольору з вхідних дверей та дверей в кімнату, з вимикача світла, а також сліди підошви взуття;

-висновком експерта №331 від 30.12.2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала від гострої крововтрати, яка виникла внаслідок різаної рани шиї з пошкодженням магістральних судин шиї (сонної артерії, яремної вени) та більш мілких судин, що підтверджується наявністю рани на правій боковій та передній поверхні шиї, розділенням магістральних судин шиї, виявлених в глибині рани, результатами судово-гістологічного дослідження кусочків органів із трупа, де вказано, що виявлено розлад кровообігу внутрішніх органів у вигляді малокрів`я. Смерть могла наступити за 24-48 годин до судово-медичного дослідження трупу (розпочато о 09:20 год. 02.12.2015). При судово-медичній експертизі трупа виявлено: дві різані рани в ділянці правої бокової поверхні та передній поверхні шиї з пошкодженням судин, м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща та гортані. Шість різаних ран в ділянці правої молочної залози. Колото-різана рана в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа. Наявність восьми ран, які виникли від дії предметів, що мають колючі, ріжучі, колюче-ріжучі властивості, вказує на те, що було нанесено не менше восьми дій цим, цими предметами. Рани, виявлені в ділянці шиї з пошкодженням судин, м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща та гортані, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Після отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, потерпіла не могла вчиняти самостійні дії. Після отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому наслідковому зв`язку з настанням смерті, потерпілій врятувати життя було неможливо. Згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 пункт 2.1.3. дві різані рани в ділянці правої бокової поверхні та передній поверхні шиї з пошкодженнями судин, м`язів, фасцій шиї, щитоподібного хряща, гортані відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (в даному випадку є смертельними). Тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці правої молочної залози, колото-різана рани в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа згідно з пунктом 2.3.3. відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також, були виявлені рани в ділянці промежини, крововилив в ділянці задньо-прохідного отвору, які можуть вказувати на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-протоколом огляду місця події від 01.12.2016 року, відповідно до якого з домоволодіння, яке належить ОСОБА_18 та де тимчасово проживав ОСОБА_7 вилучено труси ОСОБА_7 та пару взуття;

-висновком експерта №1664 від 14.12.2016 року, відповідно до якого два сліду низу підошви взуття на фрагментах деревини, що були вилучені 01.12.2015 під час огляду місця події за фактом знайдення трупу ОСОБА_12 залишені взуттям з малюнком, аналогічним за груповими ознаками малюнку низу підошви взуття, вилученого з домоволодіння ОСОБА_18 ;

-протоколом огляду місця від 01.12.2015 року, відповідно до якого з домоволодіння ОСОБА_21 вилучено труси ОСОБА_6 та грошові кошти в сумі 1918 грн.;

-висновком експерта (імунологічної експертизи) № 778 від 03.12.2015 року, згідно якого на підставі даних судово-медичного дослідження зразка крові встановлено, що кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО;

-висновком експерта (імунологічної експертизи) №779 від 16.12.2015 року, згідно якого на підставі даних судово-медичного дослідження зразка крові встановлено, що кров ОСОБА_12 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО;

-висновком експерта (цитологічної експертизи) №215/ц від 30.12.2015 року, згідно з яким на трусах підозрюваного ОСОБА_6 знайдені клітини піхвового епітелію, змішані з елементами калу. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від жінки з однойменною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 .. На трусах підозрюваного ОСОБА_6 кров не знайдена;

-висновком експерта №1028 від 05.01.2016 року, згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої руки (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_6 виявлено кров людини, клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої руки (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти № № 1,2) є змішаними, містять генетичні ознаки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №2 у ВЕ МНДЕКЦ № 2015 від 22.12.2015) та потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт № 3 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015);

-протоколом огляду місця події від 01.12.2015 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_22 та з городу домоволодіння вилучено ніж з темною рукояткою та лезо ножа і фрагментів рукоятки зі слідами бурого кольору;

-висновком експерта №1019 від 12.01.2016 року, згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на металевому лезі (об`єкт № 1) та руків`ї кухонного ножа з ручкою темного кольору (об`єкт №2), на металевому лезі (об`єкт №3) , на руків`ї (об`єкт №4), на фрагменті полімерного матеріалу (об`єкт №5) виявлено кров людини, клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки крові і клітин на металевому лезі та руків`ї кухонного ножа з ручкою темного кольору, на металевому лезі, на руків`ї, на фрагменті полімерного матеріалу (об`єкти №№1-5) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт №3 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015) і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваних ОСОБА_7 (об`єкт №1 у ВЕ МНДЕКЦ №1015 від 22.12.2015) та ОСОБА_6 (об`єкт №2 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові та клітин на лезах та руків`ях ножів (об`єкти №№1-5) та генетичних ознак, визначених у зразку крові потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт №3 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015) складає 1,9х1023. Сукупність генетичних ознак, визначена у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 52 секстильйонів осіб.

-висновком експерта № 69 від 12.01.2016 року, згідно з яким у запаховому сліді з ножа із чорною рукояткою вилученого під час огляду домоволодіння ОСОБА_22 міститься запах людини, який придатний для подальшої ідентифікації. Запаховий слід людини з ножа вилученого при огляді домоволодіння ОСОБА_22 не ідентичний запаховим зразкам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Запаховий слід людини з ножа вилученого при огляді домоволодіння ОСОБА_22 ідентичний запаховому зразку ОСОБА_12 .. У запаховому сліді з леза ножа і фрагментів рукоятки вилучених під час огляду домоволодіння ОСОБА_22 міститься запах людини, який придатний для подальшої ідентифікації. Запаховий слід людини з леза ножа і фрагментів рукоятки вилучених при огляді домоволодіння ОСОБА_22 не ідентичний запаховим зразкам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Запаховий слід людини з ножа вилученого при огляді домоволодіння ОСОБА_22 ідентичний запаховому зразку ОСОБА_12 ;

-висновком експерта (судово-медичного дослідження, обстеження) № 608 від 02.12.2015 року, згідно з якого на основі даних судово-медичного дослідження ОСОБА_6 , мали місце: на тильній поверхні правої кисті садно. На правому передпліччі у верхній третині передньої поверхні крововилив. Відмічається набряк м`яких тканин в ділянці верхньої щелепи зліва. Тілесні ушкодження виникли від дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Набряк м`яких тканин в ділянці верхньої щелепи виник від удару цими предметами. Садно на тильні поверхні правої кисті виникло від ковзання по шкірі предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Крововилив на правому передпліччі міг виникнути від удару твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею чи від надавлювання даного предмета на праве плече. Тілесні ушкодження могли виникнути не більше як за добу до моменту судово-медичного обстеження (4-24 години). Інших тілесних ушкоджень при судово-медичному огляді не виявлено

-протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 02.12.2015 року та диском з відеозаписом до нього, відповідно до яких ОСОБА_6 пояснив та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів в тому числі за ч. 2 ст. 152 КК України, а саме зґвалтування;

-протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 02.12.2015 року та диском з відеозаписом до нього, відповідно до яких ОСОБА_7 пояснив та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.01.2016 року, відповідно до якого у приміщенні головного офісу «Ощадбанк» в м.Миколаїв було вилучено виписку по картковому рахунку ОСОБА_12 ..

Також, органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченому ч. 3 ст. 152 КК України при наступних обставинах. В період часу в ніч з 30.11.2015 року на 01.12.2015 року, після повернення ОСОБА_7 з м. Вознесенська, ОСОБА_6 повідомив йому проте, що зґвалтував потерпілу ОСОБА_12 та задовольнив з нею свою статеву пристрасть неприродним способом, а також запропонував йому вчинити таким же чином та зґвалтувати потерпілу, на що ОСОБА_7 погодився. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також виключаючи можливість потерпілої чинити йому опір (в результаті отриманих тілесних ушкоджень, постійних погроз у застосуванні насильства та перебування у зв`язаному незручному положенні), ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_6 , який попередньо вчинив всі необхідні дії для подолання опору потерпілої, та за особистої присутності останнього, прагнучи задовольни свою статеву пристрасть, користуючись безпорадним станом ОСОБА_12 , чому передувало спричинення їй тілесних ушкоджень та зв`язування, вступив з нею у природні статеві зносини, ігноруючи її волю, оскільки через безпорадний стан вона не могла чинити опір.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 не визнав, суду пояснив, що з фізіологічних причин не зміг цього зробити. Про те, що ОСОБА_7 не ґвалтував потерпілу ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердив і обвинувачений ОСОБА_6 , який свою вину у вчинені аналогічного злочину визнав повністю.

Крім того, згідно з висновком експерта (цитологічної експертизи) №214/ц від 29.12.2015 року на трусах підозрюваного ОСОБА_7 знайдені епітеліальні клітини жіночої генетичної статі, змішані з елементами калу. Відсутність глікогену в клітинах не дозволяє висловитися про їх піхвове походження. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від жінки з однойменною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 . На трусах підозрюваного ОСОБА_7 кров не знайдена. Також, згідно з висновком експерта №1025 від 24.12.2015 року результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на тампоні зі змивом зі статевого органу підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількості біологічного матеріалу. Крові в об`єкті не виявлено.

Висновком експерта №1027 від 05.01.2016 року встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої руки (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_7 виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Крові в об`єктах №№1,2 не виявлено. Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої руки (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти № № 1, 2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками самого підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1 у ВЕ МНДЕКЦ № 2015 від 22.12.2015) і не збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт № 3 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої руки підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти № № 1, 2) та генетичних ознак визначених у зразку крові підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1 у ВЕ МНДЕКЦ № 2015 від 22.12.2015) складає 1,3х10-22. Сукупність генетичних ознак, визначена у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,2 секстильйонів осіб. Таким чином, походження клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої руки підозрюваного ОСОБА_7 від потерпілої ОСОБА_12 виключається.

За таких обставин, вказаних вище, суд переконаний, що покази ОСОБА_7 в частині неможливості вчинити згвалтування ОСОБА_12 з фізіологічних причин є такими, що відповідають дійсності, оскільки узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, перевіреними та дослідженими при судовому розгляді. Інших переконливих доказів вини ОСОБА_7 у вчинені ним зґвалтування ОСОБА_12 стороною обвинувачення суду не надано.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 п. 3, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 5 Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи дії, спрямовані на вчинення зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, але не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи, слід розглядати як замах на зґвалтування чи замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом і кваліфікувати із посиланням на відповідні частини статті 15 КК. При цьому суди повинні встановлювати, чи діяв підсудний з метою вчинення злочину, передбаченого статтею 152 або статтею 153 КК, і чи було застосовано фізичне насильство або висловлена погроза його застосування з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи та з яких причин злочин не було доведено до кінця. Судам слід розмежовувати готування до зґвалтування чи насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом або замах на ці злочини від добровільної відмови від доведення їх до кінця, що відповідно до статті 17 КК виключає відповідальність за готування до цих злочинів або замах на них. Для визнання відмови від доведення цих злочинів до кінця добровільною слід виходити з того, що особа, маючи реальну можливість довести їх до кінця, відмовилась від цього і з власної волі припинила злочинні дії. У таких випадках особа підлягає кримінальній відповідальності лише у тому разі, якщо фактично вчинені нею дії містять склад іншого злочину. Разом з тим суди повинні мати на увазі, що не може визнаватися добровільною відмова від зґвалтування та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що викликана неможливістю подальшого продовження злочинних дій з причин, незалежних від волі винної особи (наприклад, коли цьому перешкодили інші особи, або винна особа не змогла подолати опору потерпілої особи, закінчити злочин з фізіологічних причин тощо).

А тому суд переконаний, що дії ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, як закінчений замах на зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 ..

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_6 щодо не вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, а саме задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою ОСОБА_12 , оскільки такі його покази на думку суду не відповідають дійсності та спростовуються висновком експерта №215/ц від 30.12.2015 року, відповідно до якого на трусах ОСОБА_6 знайдені клітини піхвового епітелію, змішані з елементами калу. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від жінки з однойменною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 .. При цьому, ОСОБА_6 не зміг пояснити наявність на його трусах клітин піхвового епітелію ОСОБА_12 , що змішані з елементами калу.

Суд зауважує, що в п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 5 Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи визначено наступне. Повторним є зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, якщо кожному з них відповідно передувало вчинення цією ж особою такого ж злочину. Зґвалтування, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 КК, а так само насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтею 152 або статтею 154 цього Кодексу, є спеціальним видом повторності та окремою кваліфікуючою ознакою цих злочинів. Для визнання злочину повторним не мають значення стадії вчинених винною особою злочинів, вчинення їх одноособово чи у співучасті, наявність чи відсутність факту засудження винної особи за раніше вчинений злочин (злочини). Зґвалтування або насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом не може вважатися вчиненим повторно, якщо винна особа, діючи з єдиним злочинним наміром, без перерви або без значної перерви у часі, вчинила два чи більше насильницьких природних статевих актів або два чи більше актів насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з однією й тією ж потерпілою особою, тобто за наявності ознак продовжуваного злочину. У разі вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, а потім зґвалтування чи навпаки щодо однієї й тієї ж потерпілої особи, ці злочини кваліфікуються самостійно, причому останній злочин кваліфікується з урахуванням спеціальної повторності.

Також, згідно із п. 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України злочин, передбачений статтею 152 чи статтею 153 КК, визнається вчиненим групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців (співвиконавців), тобто співучасників, ознаки яких зазначені у частині другій статті 27 КК. При цьому виконавці (співвиконавці) діють узгоджено, з єдиним умислом і кожен з них безпосередньо виконує діяння, що утворюють повністю чи частково об`єктивну сторону складу злочину. Для визнання зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом вчиненими групою осіб не вимагається попередньої змови між виконавцями (співвиконавцями) цих злочинів. Злочинна діяльність одного виконавця може приєднуватися до діяльності іншого (інших) і в ході вчинення злочину, але до його закінчення або припинення.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного та аналізу наведених вище доказів в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що:
1. Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у:

- розбої нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло,

- зґвалтуванні статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб,

- насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК україни,

- умисному вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин,

доказана і він підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому, суд виключає таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, групою осіб, оскільки така ознака не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді кримінального провадження. Також, суд виключає таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, за попередньою змовою групою осіб, оскільки така ознака не знайшла свого підтвердження при судовому розгляді кримінального провадження за обставин, зазначених нижче .
2. Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у:
- розбої нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло,

- закінченому замаху на зґвалтування закінченому замаху на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування та з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб,

доказана і він підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України.

При призначенні покарання для обвинувачених, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також, при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 скоїв злочини, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_7 скоїв злочини, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
Як особа обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не навчається, має молодий вік.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид покарання, суд відповідно до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів вчинення ним тяжкого та трьох особливо тяжких злочинів, даних про особу винного: його молодий вік, те, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, та обтяжуючу покарання обставину вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, частиною другою п. 2 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи від 07.02.2003 року № 2 встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 64 КК довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинне мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Суд переконаний, що таких обставин і мотивів, які б перешкоджали застосуванню позбавленню волі обвинуваченому ОСОБА_6 за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України в судовому засіданні не встановлено, а тому приходить до висновку про можливість і доцільність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчинених злочинів, обтяжуючої обставини, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке відповідає, у даному випадку, принципам справедливості.

Як особа обвинувачений ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не навчається, має молодий вік.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ту обставину, що дослідженими в судовому засіданні доказами було встановлено, що саме ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 про наявність у постраждалої ОСОБА_12 грошей та запропонував вчинити розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами.

На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчинених злочинів, обтяжуючої обставини, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна обвинуваченого.
Потерпілою стороною ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень та матеріальної шкоди в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень. Позовні вимоги в судовому засіданні обвинувачені визнали повністю.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині матеріального збитку підлягають задоволенню частково в межах, передбачених ст. ст. 79 - 85 ЦПК України та наданих потерпілим рахунків, що містяться в матеріалах кримінального провадження в загальній сумі 25220 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять) гривень, яка складається з:

1. грошових коштів, витрачених на поховання 3 065,00 грн.;

2. грошових коштів витрачених на поминальні обіди 20 550,00 грн.;

3. грошових коштів, витрачених на проїзд до с. Подолянка та смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області 1 605,00 грн. (вказана грошова сума визнана в повному обсязі обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ).

При цьому, враховуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, суд переконаний, що необхідно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_11 з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальний збиток у сумі 23 615,00 грн.. Також, стягнути на користь потерпілого ОСОБА_11 з обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в солідарному порядку 1 605,00 грн..

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суда України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому ОСОБА_11 завдана внаслідок неправомірних і злочинних дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, а тому суд вважає суму відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 , у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, та яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, такою що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було вчинено злочини і їх особливу тяжкість, та спричинено моральну шкоду ОСОБА_11 , і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.
У кримінальному провадженні є судові витрати в загальній сумі 40 463 (сорок тисяч чотириста шістдесят три) гривні 14 копійок, які підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави повністю.
В матеріалах кримінального провадження містяться речові докази, а саме:

- чотири марлевих тампони зі змивами; куртка безрукавка, джинси, чорна куртка Адідіас ОСОБА_23 ; спортивні штани, куртка, труси, светр чорного кольору ОСОБА_7 ; зразки крові ОСОБА_6 ; зразки крові ОСОБА_7 ; дві ганчірки зі слідами речовини бурого кольору; одяг покійної ОСОБА_12 (кофта синього кольору, светр сірого кольору, рожева блузка, біла нічна сорочка, спідниця біло-зелено-коричневого кольору, хустка, дві шкарпетки, тасьма, фрагменти ганчірок); кросівки, труси синьо-чорного кольору та труси чорного кольору, вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_18 ; мазки-відбитки, тампони змиви з статевих членів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; фрагмент сухої крові ОСОБА_12 ; зразок крові ОСОБА_7 ; зразок крові ОСОБА_6 ; чорна шапка з прорізами; зразки слини ОСОБА_7 ; зразки слини ОСОБА_6 ; мазки і тампони з піхви, роту, прямої кишки, зразки волосся ОСОБА_12 ; мазки і тампони з вмістом прямої кишки, піхви та ротової порожнини від трупа ОСОБА_12 ; нігті з піднігтьовим вмістом руки ОСОБА_7 ; нігті з піднігтьовим вмістом руки ОСОБА_23 ; нігті з піднігтьовим вмістом рук трупа ОСОБА_12 ; буклет «Як отримати субсидію від Уряду» зі слідом низу підошви взуття; два сліди підошви взуття з фрагменту дзеркала; два фрагменти деревини з нашаруванням поверхневого сліду взуття; фрагмент кофти рожевого кольору з нашаруванням фрагменту сліду взуття; кросівки ОСОБА_23 ; чотири змиви речовини; металевий ніж з плямами речовини; металеве лезо від ножа, ручка біло-синього кольору, фрагмент від ручки ножа, які здано до кімнати речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Вказані речові докази не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, а тому у відповідності до вимог п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України мають бути знищені.

В матеріалах кримінального провадження містяться також речові докази, а саме:

- грошові кошти в сумі 1918 гривен, наступними номіналами та серійними номерами: 200 грн. № ЄШ 2870649; 100 грн. № ЕИ 5287341; 100 грн. № МЗ 3461484; 100 грн. № ВЕ 0580324; 100 грн. № МЕ 6934890; 100 грн. № МП 5150944; 100 грн. № КС 3684159; 100 грн. № ГК 2727874; 100 грн. № ВБ 2085072; 100 грн. № ВБ 8491680, 100 грн. № КР 5186466; 100 грн. № КН 1120416; 100 грн. № КВ 3296681; 100 грн. № КД 7795931; 100 грн. № МД 4965793; 100 грн. № ЕВ 7136098; 50 грн. № ПЖ 5159018; 20 грн. № ПБ 3362060; 20 грн. № ПБ 1142468, 20 грн. № КВ 8873846; 20 грн. № ТК 5257628; 20 грн. № ТЖ 8017277; 10 грн. № СЖ 2252181; 10 грн. № КВ 8991263; 10 грн. № ПЕ 9533942; 10 грн. № ПЄ 9385032; 10 грн. № ИГ 5286309; 5 грн. № РГ 3509546; 5 грн. № МИ 1773922; 5 грн. № НЄ 6982636; 2 грн. № РЗ 6447293; 1 грн. № ПГ 5378326 та купюра номіналом в 20 гривень, старого зразку № , які залишено в сейфі службового кабінету № 19, Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Вказані речові докази є об`єктом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України мають бути повернуті потерпілому ОСОБА_11 ..

В матеріалах кримінального провадження містяться також речові докази, а саме:

- шість документів та три дактилокарти (інструкція з Новопаситу, дактилокарта потерпілої ОСОБА_12 ; дактилокарти підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , абонентська книжка на відходи, абонентська книжка на воду, розрахункова книжка за газ, розрахункова книжка за електроенергію, абонентська книжка), таблиця № 2 з слідом пальця руки з обкладинки книги «Повія».

Вказані речові докази є документами, а тому у відповідності до вимог п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мають бути залишені у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В судовому розгляді справи не встановлено власника речового доказу планшетного комп`ютеру «Elenberg ТАВ 725», а тому у відповідності до вимог ч. 10 ст. 100 КПК України необхідно вказаний речовий доказ зберегти до вирішення спору про належність речі, що підлягає поверненню у порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити утримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_6 органом досудового розслідування також обвинувачується в тому, що у листопаді 2015 року, точну дату та час встановити не вдалося, перебуваючи в с. Подолянка, Веселинівського району, порушуючи Закони України «Про культуру» та «Про захист суспільної моралі», нехтуючи принципами статевої моралі у суспільстві, діючи умисно, протиправно, з метою розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, продемонстрував один з відеороликів порнографічного характеру місцевим мешканцям с. Подолянка ОСОБА_24 та ОСОБА_7 , надавши їм можливість переглянути дане відео з його планшетного комп`ютера фірми виробника "Elenberg", моделі "ТАВ 725", а також в один із днів листопада 2015 року скопіював один з відеофайлів на мобільний телефон ОСОБА_25 , надавши йому можливість переглянути відеоролик з порнографічним змістом. Даний відеофайл з назвою "ОВАLDENNO-RRASIVYJ_SEKS-spaces.ru.mp4", "роdrugu-spaces.ru.mp4" (Академия красивой эротики vk.com passonatelesbians), (Академия красивой эротики vk.com passonatelesbians) mp4, "вот это семейка. mp4" згідно з висновком експерта № 2-3 від 18.01.2016 року містить інформацію, яка відноситься до порнографії. Вказані відеосюжети позбавлені будь-яких естетичних якостей, художньої, історико-культурної цінності та не переслідують наукових цілей. Під час порівняльного дослідження встановлено, що дані ознаки співпадають з визначенням порнографії, що надане в методичній літературі та Законі України «Про захист суспільної моралі». Даний відеоматеріал ОСОБА_6 зберігав на власному планшетному комп`ютері як з метою особистого перегляду, так із метою розповсюдження, тобто демонстрації (перегляду їх змісту іншими особами) та тиражування (створення копій відеофайлів), в результаті чого вони стали доступними іншим особам із числа мешканців с. Подолянка, Веселинівського району.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано як розповсюдження порнографічних предметів зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, суду показав, що не демонстрував та не розповсюджував відеороликів порнографічного характеру, відеофайл якого знаходився на планшеті, який належить його матері ОСОБА_19 , місцевим мешканцям с. Подолянка ОСОБА_24 та ОСОБА_7 та не копіював один з відеофайлів порнографічного характеру на мобільний телефон ОСОБА_25 .

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

В обґрунтування обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази:

- протокол затримання ОСОБА_6 від 01.12.2016 року, відповідно до якого у останнього виявлено та вилучено планшетний комп`ютер фірми виробника «Elenberg», моделі «TAB725»;

- висновок експерта № 2-3 від 18.01.2016 року, відповідно до якого на наданому на дослідження планшетному комп`ютері фірми виробника «Elenberg», моделі «TAB725», було знайдено відеофайли, які містять інформацію, яка відноситься до порнографії4

- допитаний в якості свідка ОСОБА_26 показав суду, що восени 2015 року ОСОБА_6 демонстрував йому фільм на планшеті, однак зміст фільму він не пам`ятає.

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, ґрунтується лише на припущеннях. З вказаних підстав суд не може їх прийняти як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з огляду на статтю 8 Конституції України, яка декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, ОСОБА_7 органом досудового розслідування також обвинувачується у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 153 КК України, тобто насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом при наступних обставинах. В період часу в ніч з 30.11.2015 року на 01.12.2015 року у ОСОБА_7 , знову ж таки, за сприяння ОСОБА_6 , який знаходився в тій же кімнаті, виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті з потерпілою ОСОБА_12 неприродним способом. Усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також виключаючи можливість потерпілої чинити йому опір (в результаті отриманих тілесних ушкоджень, постійних погроз у застосуванні насильства та перебування у зв`язаному незручному положенні), ОСОБА_7 задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом у формі аногенітального контакту з потерпілою, користуючись її безпорадним станом та ігноруючи її волю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_12 були виявлені рани в ділянці промежини, крововилив в ділянці задньо-прохідного отвору, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 30.12.2015 № 331 можуть вказувати на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою ОСОБА_12 не визнав, суду пояснив, що цього не робив. Вказані покази ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив і обвинувачений ОСОБА_6 , який свою вину у вчинені зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 визнав повністю.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

В обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази:

- протокол огляду місця події від 01.12.2016 року, відповідно до якого з домоволодіння, яке належить ОСОБА_18 та де тимчасово проживав ОСОБА_7 вилучено труси ОСОБА_7 ;

- висновок експерта (цитологічної експертизи) №214/ц від 29.12.2015 року, згідно з яким на трусах підозрюваного ОСОБА_7 знайдені епітеліальні клітини жіночої генетичної статі, змішані з елементами калу. Відсутність глікогену в клітинах не дозволяє висловитися про їх піхвове походження. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і В системи АВО, походження яких не виключається від жінки з однойменною груповою характеристикою, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 .. На трусах підозрюваного ОСОБА_7 кров не знайдена.

- висновок експерта №1025 від 24.12.2015 року, згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на тампоні зі змивом зі статевого органу підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількості біологічного матеріалу. Крові в об`єкті не виявлено;

- висновок експерта №1027 від 05.01.2016 року, згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої рук (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_7 виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Крові в об`єктах №№1,2 не виявлено. Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої (об`єкт № 1) та правої рук (об`єкт № 2) підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти № № 1, 2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками самого підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1 у ВЕ МНДЕКЦ № 2015 від 22.12.2015) і не збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_12 (об`єкт № 3 у ВЕ МНДЕКЦ № 1015 від 22.12.2015). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти № № 1, 2) та генетичних ознак визначених у зразку крові підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1 у ВЕ МНДЕКЦ № 2015 від 22.12.2015) складає 1,3х10-22. Сукупність генетичних ознак, визначена у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7,2 секстильйонів осіб. Таким чином, походження клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук підозрюваного ОСОБА_7 від потерпілої ОСОБА_12 виключається;

- висновок судово-медичної експертизи від 30.12.2015 року № 331, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_12 були виявлені рани в ділянці промежини, крововилив в ділянці задньо-прохідного отвору, які можуть вказувати на задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Аналізуючи докази, слід зауважити, що покази ОСОБА_7 щодо непричетності його до вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з потерпілою ОСОБА_12 узгоджуються з показами, що надані ним при проведенні слідчого експерименту від 02.12.2015 року, а враховуючи також вже встановлену судом кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 152, як закінчений замах на зґвалтування, але злочин було не закінчено з фізіологічних причин обвинуваченого ОСОБА_7 , то останній фізично не міг вчинити і злочин, передбачений ч. 2 ст. 153 КК України. При цьому, висновок експерта (цитологічної експертизи) №214/ц від 29.12.2015 року, згідно з яким на трусах підозрюваного ОСОБА_7 знайдені епітеліальні клітини жіночої генетичної статі (а не піхвового епітелію), змішані з елементами калу (при відсутності вказівки на жіночу генетичну стать), та висновок експерта №1025 від 24.12.2015 року, згідно з яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на тампоні зі змивом зі статевого органу підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількості біологічного матеріалу, трактуються на користь обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки виключають фізичне контактування останнього з потерпілою ОСОБА_12 ..

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, ґрунтується лише на припущеннях, оскільки жодний доказ, наданий стороною обвинувачення, навіть у своїй сукупності із іншими доказами, не вказує на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 вказаного злочину, у зв`язку з чим суд не може їх прийняти як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з огляду на статтю 8 Конституції України, яка декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, ОСОБА_7 органом досудового розслідування також обвинувачується у вчинені злочину, передбаченому п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисному вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах. В період часу в ніч з 30.11.2015 року на 01.12.2015 року ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 з метою позбавлення життя ОСОБА_12 , розуміючи при цьому, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя. Нехтуючи цими загальнолюдськими принципами, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовилися про спільне вчинення вбивства ОСОБА_12 з метою приховати попередні злочини, які вчинили відносно неї, а саме розбійного нападу, зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом, добре розуміючи, що ОСОБА_12 їх знає і може повідомити про вчинені відносно неї злочини до правоохоронних органів. Так, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 позбавити ОСОБА_12 життя шляхом застосування кухонного ножа, на що останній погодився, не бажаючи бути викритим у вчиненні вказаних вище злочинів. Усвідомлюючи, що вони здійснюють посягання на життя іншої людини, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передбачали, що наслідком їхніх дій буде саме настання смерті ОСОБА_12 , так як, враховуючи обраний спосіб позбавлення життя, наслідок у вигляді смерті потерпілої для них був очевидним та бажаним. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя потерпілої, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподілили між собою злочинні ролі. Так, ОСОБА_6 вчинив дії, якими безпосередньо було заподіяно смерть ОСОБА_12 , тобто підійшов ззаду до потерпілої, руки якої були прив`язані до ліжка, і яка не чинила і не могла чинити опір внаслідок безпорадного стану, та кухонним ножем з ручкою блакитно-білого кольору, який знайшов у кімнаті, завдав їй шість різаних ран в ділянці правої молочної залози та одну колото-різану рану в ділянці задньої поверхні грудної клітини справа, проте ніж зламався. Однак, це не зупинило ОСОБА_6 , який з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, взяв інший кухонний ніж з ручкою темного кольору, підійшов ззаду до потерпілої, схопив її лівою рукою за волосся, та ножем, який тримав у правій руці, перерізав їй шию справа, пошкодивши магістральні судини шиї (сонну артерію, яремну вену), м`язи шиї, фасції шиї, щитоподібний хрящ та гортань, внаслідок чого виникла гостра крововтрата та, як наслідок, смерть потерпілої без можливості врятувати життя. В той же час, в момент позбавлення життя потерпілої, ОСОБА_7 стояв на виході з будинку з метою попередження появи сторонніх осіб або попередження можливої втечі з будинку потерпілої, що також сприяло іншому співучаснику вбивства ОСОБА_6 у вчиненні злочинних дій та доведенню умислу на вбивство до кінця. У подальшому ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 знищити речі, які могли бути використані як докази їхніх злочинних дій, а саме: спалив у печі за місцем свого тимчасового проживання дві пари рукавичок, в яких вони були на момент вчинення злочину, та допомагав ОСОБА_6 відмивати одяг від слідів крові, які утворилися під час вбивства потерпілої. Також ОСОБА_7 повідомив, що необхідно позбутися ножів, які використовував ОСОБА_6 під час вбивства, на що останній погодився і викинув ножі на територію домоволодіння сусідки ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені умисного вбивства ОСОБА_12 з метою приховати інші злочини, вчинене за попередньою змовою з ОСОБА_6 не визнав, суду пояснив, що в ту ніч ОСОБА_6 вирішив вбити ОСОБА_12 та взяв ніж, а він, не бажаючи бути присутнім під час вбивства пішов з будинку. Коли він виходив, то бачив як ОСОБА_6 з ножем в руках підійшов до потерпілої, після чого прикрив двері та пішов додому, при цьому чув несамовиті хрипи потерпілої. Через деякий час до його домоволодіння прийшов ОСОБА_6 та вони разом пройшли на город, де ОСОБА_6 викинув ножі. Після цього зайшли до будинку та там пили горілку та намагалися витерти плями крові з одежі та речей.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

В обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 9, 12 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення було надано наступні докази:

- протокол огляду місця події від 01.12.2016 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_12 та труп ОСОБА_12 , який виявлений в одній з кімнат літньої кухні домоволодіння;

- висновок експерта № 331 від 30.12.2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала від гострої крововтрати, яка виникла внаслідок різаної рани шиї з пошкодженням магістральних судин шиї (сонної артерії, яремної вени) та більш мілких судин, що підтверджується наявністю рани на правій боковій та передній поверхні шиї, розділенням магістральних судин шиї, виявлених в глибині рани, результатами судово-гістологічного дослідження кусочків органів із трупа, де вказано, що виявлено розлад кровообігу внутрішніх органів у вигляді малокрів`я. Смерть могла наступити за 24-48 годин до судово-медичного дослідження трупу (розпочато о 09:20 год. 02.12.2015);

- висновок експерта № 1017 від 11.01.2016 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові та клітин на тампонах зі змивами речовин з вимикача світла, з вхідних дверей будинку та з дверей кімнати збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_12 ;

- висновок експерта № 1664 від 14.12.2016 року, відповідно до якого два сліду низу підошви взуття на фрагментах деревини, що були вилучені 01.12.2015 під час огляду місця події за фактом знайдення трупу ОСОБА_12 залишені взуттям з малюнком, аналогічним за груповими ознаками малюнку низу підошви взуття, вилученого з домоволодіння ОСОБА_18 ;

- протокол огляду місця події від 01.12.2015 року, відповідно до якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_22 та з городу домоволодіння вилучено ніж з темною рукояткою та лезо ножа і фрагментів рукоятки зі слідами бурого кольору4

- висновок експерта № 1019 від 12.01.2016 року, відповідно до якого генетичні ознаки крові та клітин на металевому лезі та руків`ї ножа з ручкою темного кольору, на металевому лезі, на руків`ї та на фрагменті полімерного матеріалу збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_12 ;

- висновок експерта № 69 від 12.01.2016 відповідно до якого запахові сліди з ножа з темною рукояткою та з леза ножа і фрагментів рукоятки вилучених під час огляду домоволодіння ОСОБА_22 ідентичні запаховому зразку ОСОБА_12 ;

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 02.12.2015 року та диском з відеозаписом до нього, відповідно до яких ОСОБА_6 пояснив та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів в тому числі за п. п. 9, 12 ст. 115 КК України;

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 02.12.2015 року та диском з відеозаписом до нього, відповідно до яких ОСОБА_7 пояснив та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів.

Аналізуючи докази, слід зауважити, що покази ОСОБА_7 щодо непричетності його до вчинення умисного вбивства з метою приховати інші злочини, вчинене за попередньою змовою з ОСОБА_6 узгоджуються з показами, що надані ним при проведенні слідчого експерименту від 02.12.2015 року, де він категорично не погоджувався на протиправне заподіяння смерті потерпілій. Вказані покази ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 02.12.2015 року та в судовому засіданні підтвердив і обвинувачений ОСОБА_6 , який свою вину у вчинені умисного вбивства потерпілої ОСОБА_12 визнав повністю.

Слід зауважити, що до об`єктивної сторони вбивства, вчинюваного за попередньою змовою групою осіб, належать усі дії, які учасники групи вважали за необхідне виконати безпосередньо на місці вчинення злочину з метою досягнення злочинного результату, якщо ці дії у їх сукупності до цього результату призвели. Вирішальним у визначенні чи є особа співвиконавцем, чи ні є не обсяг вчинених нею дій, а їх взаємозв`язок та взаємна узгодженість з діями виконавця і загальна їх спрямованість на заподіяння потерпілому смерті, а також те, чи його дії у сукупності з діями іншої особи знаходяться у причинному зв`язку зі злочинним результатом.

Група вирізняється не лише кількісним показником, але і якісним наявністю попередньої змови між її учасниками, їх домовленістю щодо спільного вчинення злочину. Попереднім визнається зговір, який стався до початку вчинення злочину, тобто до початку виконання дій, які належать до об`єктивної сторони злочину. Така домовленність може бути як щодо всіх обставин майбутнього злочину, так і щодо загальних питань. При цьому про позбавлення життя потерпілого зговір обов`язково повинен мати місце, інакше відповідальність за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК україни настати не може.

Така думка суду узгоджується з приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року N 2 Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи. Так, згідно з п 16 вказаної постанови вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо. При цьому у відповідності до ч. 2 п. 3 зазначеної постанови при ексцесі виконавця, тобто коли один із співучасників вийшов за межі домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив більш тяжкий або інший злочин (наприклад, при домовленості заподіяти потерпілому тілесні ушкодження позбавив його життя), за цей злочин повинен відповідати лише його виконавець, а інші особи - за злочини, вчинені ними в межах домовленості.

Із показів обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здобутих як в ході досудового так і судового слідства вбачається відсутність між ними попереднього зговору на позбавлення життя потерпілої, а саме такого зговору, який мав статися заздалегіть до початку вчинення умисного вбивства, тобто до початку виконання дій, які належать до об`єктивної сторони злочину. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 не були об`єднані з діями обвинуваченого ОСОБА_6 , як виконавця вбивства, єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілої ОСОБА_12 життя. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 не виконав жодної частини того обсягу дій, який необхідно було виконати для реалізації цього умислу обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовив обвинуваченому ОСОБА_6 у наданні згоди та допомоги у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 , після чого він вийшов з дому. При цьому, на думку суду не можна вважати беззаперечним доказом змови обвинувачених в умисному вбивстві потерпілої закриття обвинуваченим ОСОБА_7 вхідних дверей домоволодіння ОСОБА_12 , що було вчинено, як на думку сторони обвинувачення з метою попередження появи сторонніх осіб або попередження можливої втечі з будинку потерпілої, оскільки це є лише припущенням та іншими доказами не підтверджується. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 не вказують на об`єднання у останнього єдиного умислу з обвинуваченим ОСОБА_6 на умисне вбивство потерпілої.

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ґрунтується лише на припущеннях, оскільки жодний доказ, наданий стороною обвинувачення, навіть у своїй сукупності із іншими доказами, не вказує на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 вказаного злочину, у зв`язку з чим суд не може їх прийняти як докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з огляду на статтю 8 Конституції України, яка декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, на підставі викладеного та виходячи з положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, що слідує із ст. 62 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 17 КПК України, за змістом яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд дійшов до висновку про те, що участь обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, та обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є недоведеною у зв`язку з чим вони підлягають виправданню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Оскільки стороною обвинувачення не надано суду переконливих доказів наявності в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, та в діяннях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 153, п. п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і судом вичерпані всі можливості їх отримати, обвинувачені мають бути виправдані на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 64, 100, 368-371, 373-374, 377 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 153 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 152 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- за п. 9 ч. 2 ст.115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 01.12.2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у період з 01.12.2015 року по 09.06.2016 року (включно), що становить 6 (шість) місяців 8 (вісім) днів, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 (один) рік 16 (шістнадцять) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 01.12.2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у період з 01.12.2015 року по 09.06.2016 року (включно), що становить 6 (шість) місяців 8 (вісім) днів, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 (один) рік 16 (шістнадцять) днів.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 20 231 (двадцять тисяч двісті тридцять одну) гривню 57 копійок.

Стягнути засудженого ОСОБА_7 судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 20 231 (двадцять тисяч двісті тридцять одну) гривню 57 копійок.

Стягнути в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 грошові кошти за спричинені матеріальні збитки у сумі 1 605 (одну тисячу шістсот п`ять) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 грошові кошти за спричинені матеріальні збитки у сумі 23 615 (двадцять три тисячі шістсот п`ять) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 грошові кошти за спричинену моральну шкоду у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 грошові кошти за спричинену моральну шкоду у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Речові докази, а саме:

- чотири марлевих тампони зі змивами; куртка безрукавка, джинси, чорна куртка Адідіас ОСОБА_23 ; спортивні штани, куртка, труси, светр чорного кольору ОСОБА_7 ; зразки крові ОСОБА_6 ; зразки крові ОСОБА_7 ; дві ганчірки зі слідами речовини бурого кольору; одяг покійної ОСОБА_12 (кофта синього кольору, светр сірого кольору, рожева блузка, біла нічна сорочка, спідниця біло-зелено-коричневого кольору, хустка, дві шкарпетки, тасьма, фрагменти ганчірок); кросівки, труси синьо-чорного кольору та труси чорного кольору, вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_18 ; мазки-відбитки, тампони змиви з статевих членів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; фрагмент сухої крові ОСОБА_12 ; зразок крові ОСОБА_7 ; зразок крові ОСОБА_6 ; чорна шапка з прорізами; зразки слини ОСОБА_7 ; зразки слини ОСОБА_6 ; мазки і тампони з піхви, роту, прямої кишки, зразки волосся ОСОБА_12 ; мазки і тампони з вмістом прямої кишки, піхви та ротової порожнини від трупа ОСОБА_12 ; нігті з піднігтьовим вмістом рук ОСОБА_7 ; нігті з піднігтьовим вмістом рук ОСОБА_23 ; нігті з піднігтьовим вмістом рук трупа ОСОБА_12 ; буклет «Як отримати субсидію від Уряду» зі слідом низу підошви взуття; два сліди підошви взуття з фрагменту дзеркала; два фрагменти деревини з нашаруванням поверхневого сліду взуття; фрагмент кофти рожевого кольору з нашаруванням фрагменту сліду взуття; кросівки ОСОБА_23 ; чотири змиви речовини; металевий ніж з плямами речовини; металеве лезо від ножа, ручка біло-синього кольору, фрагмент від ручки ножа, які здано до кімнати речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити;
- грошові кошти в сумі 1918 гривен, наступними номіналами та серійними номерами: 200 грн. № ЄШ 2870649; 100 грн. № ЕИ 5287341; 100 грн. № МЗ 3461484; 100 грн. № ВЕ 0580324; 100 грн. № МЕ 6934890; 100 грн. № МП 5150944; 100 грн. № КС 3684159; 100 грн. № ГК 2727874; 100 грн. № ВБ 2085072; 100 грн. № ВБ 8491680, 100 грн. № КР 5186466; 100 грн. № КН 1120416; 100 грн. № КВ 3296681; 100 грн. № КД 7795931; 100 грн. № МД 4965793; 100 грн. № ЕВ 7136098; 50 грн. № ПЖ 5159018; 20 грн. № ПБ 3362060; 20 грн. № ПБ 1142468, 20 грн. № КВ 8873846; 20 грн. № ТК 5257628; 20 грн. № ТЖ 8017277; 10 грн. № СЖ 2252181; 10 грн. № КВ 8991263; 10 грн. № ПЕ 9533942; 10 грн. № ПЄ 9385032; 10 грн. № ИГ 5286309; 5 грн. № РГ 3509546; 5 грн. № МИ 1773922; 5 грн. № НЄ 6982636; 2 грн. № РЗ 6447293; 1 грн. № ПГ 5378326 та купюра номіналом в 20 гривень, старого зразку № , які залишено в сейфі службового кабінету № 19, Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_11 ;

- шість документів та три дактилокарти (інструкція з Новопаситу, дактилокарта потерпілої ОСОБА_12 ; дактилокарти підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , абонентська книжка на відходи, абонентська книжка на воду, розрахункова книжка за газ, розрахункова книжка за електроенергію, абонентська книжка), таблиця № 2 з слідом пальця руки з обкладинки книги «Повія» - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

- планшетний комп`ютер «Elenberg ТАВ 725», як речовий доказ зберегти в кімнаті речових доказів Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області до вирішення судом спору про належність речі, що підлягає поверненню у порядку цивільного судочинства, та набрання рішенням суду законної сили.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 301 КК України.

Виправдати ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 153 КК України.

Виправдати ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 9, 12 частини 2 статті 115 КК України.

Виправдати ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 9, 12 частини 2 статті 115 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3