Справа № 536/333/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року м.Кременчук Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 536/333/16-к відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука

Полтавської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого,

одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., зареєстрований:

АДРЕСА_1 , мешкає за

адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

-11.04.2008 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на три роки, звільнений 30.12.2010 року згідно постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.12.2010 року умовно достроково на 2 роки 11 місяців 1 день, 30.12.2013 року знятий з обліку по відбуттю додаткового покарання,

по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст. 122 КК України,

встановив :

09.08.2015 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 , перебуваючи на пляжі річки Псел в с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області, побачив ОСОБА_7 , який стояв на березі, та в присутності інших осіб, які відпочивали на березі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особистою зухвалістю , почав грубо нецензурною лайко висловлюватися в бік ОСОБА_7 з приводу того, що той перебуває на пляжі та миє ноги у воді, вимагаючи , щоб останній покинув пляж. Коли ОСОБА_7 , не відповідаючи на такі безпідставні вимоги , продовжував залишатися у воді, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії з мотиву явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою ніби-то значущість , вищість та зневагу до інших , неповагу до потерпілого , умисно наніс ОСОБА_7 два удари кулаками в область шелепи зліва, та один удар в ніс. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкові травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому нижньої щелепи зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознаками довготривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину не визнав , пояснив, що 09.08.2015 року він з друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та родинами відпочивав на березі р.Псьол. Він та ОСОБА_8 пішли до річки купатися , куди в цей час приїхав на мопеді ОСОБА_7 та ще один чоловік. ОСОБА_7 пішов купатися, а коли той вже виходив , він, ОСОБА_10 , виліз на плечі ОСОБА_8 та стрибнув у воду уперед, під водою поплив, винирнув, і побачив біля себе ОСОБА_7 , який тримався за щоку. В момент, коли він, підсудний, почав стрибок, ОСОБА_7 стояв в 1-2 м збоку від нього, і він стрибав паралельно потерпілому. В присутності судово-медичного експерта в залі суду ОСОБА_6 показав , як саме були розташовані він, свідок ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 на початок його стрибку воду, а саме, що він та ОСОБА_8 стояли обличчям до глибини річки, зліва від них на відстані близько 2 м( як показав безпосередньо ОСОБА_6 в суді) стояв ОСОБА_7 , при цьому в якій саме бік стояв обличчям потерпілий , не знає. ОСОБА_8 підкинув його, ОСОБА_6 , на відстань десь 1,5- 2 метра від себе вперед, після чого він поплив під водою, розвернувся , та над водою вже побачив перед собою травмованого потерпілого. Неодноразово підкреслив, що він не відчув удару та не може пояснити, як ОСОБА_7 , який був зліва від нього на момент початку стрибка опинився перед ним та якою частиною свого тулубу він міг би його вдарити. Позов прокурора визнав, позов потерпілого- ні.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, суд вважає, що його вина повністю доведена доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні, а саме :

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в засіданні пояснив, що 09.08.2015 року він з ОСОБА_11 відпочивав на р.Псьол в Кременчуцькому районі , куди вони приїхали вдвох на мопеді. До нього підійшли двоє раніше незнайомих чоловіків , та почали нецензурно висловлюватися в його бік, кажучи, що це їх пляж. В цей час до нього підійшов його знайомий ОСОБА_12 , з яким він поспілкувався, а потім пішов мити ноги у річку. Коли він стояв в річці по коліно, до нього підійшли ці двоє, та один чоловік, якого він зараз знає як ОСОБА_8 , штовхнув його у груді, та відразу ОСОБА_6 наніс йому два удари кулаком в ліву щелепу та один удар кулаком в ніс. Після цього він умився, сказав ОСОБА_6 «ти розбив мені щелепу» , сів з ОСОБА_11 на мопед та поїхав у лікарню. Лікувався стаціонарно з 10.08.2015 року по 18.08.2015 року;

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що перебував на березі р.Псьол з дружиною, ловив рибу на відстані 10-15 м від конфлікту, побачив на березі знайомого ОСОБА_7 , підійшов до нього , спитав, що трапилося, він сказав, що хлопці напилися, помию ноги та буду вже їхати, та пішов у річку. В цей час свідок побачив, як один з чоловіків, обличчя якого він не запам`ятав , штовхнув ОСОБА_7 , той , стоячи по коліно у воді, пошатнувся, а після цього ОСОБА_6 вдарив потерпілого кулаками в обличчя. Особисто чув крики : «це наш пляж, їдьте звідси», допомогу не міг надати, так як був після операції;

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що приїхав на р.Псьол з ОСОБА_7 на мопеді, ОСОБА_7 пішов у річку, де до нього підійшли двоє , один з яких, що повніший, штовхнув ОСОБА_7 , а другий , ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_7 два удари кулаками в область голови зліва . Він сам в цей час на березі був з ОСОБА_12 , потерпілий сказав, що йому зламали щелепу, і вони терміново поїхали у лікарню;

- показаннями в засіданні свідка ОСОБА_9 , який підтвердив, що відпочивав на березі в той день , сидів десь за 4 м від води, бачив на березі потерпілого та підсудного, сам момент отримання тілесних ушкоджень не бачив, нічого з приводу стрибків у воду підсудним не розповідав. Пояснив, що на березі було декілька людей та діти , був чи не був ОСОБА_12 на місці конфлікту точно з впевненістю сказати не зміг, сказав, що не постійно дивився на берег річки, відходив до дружини, допомогти зібрати речі. Потім вже бачив, як ОСОБА_7 тримався за щелепу. На наступний день ОСОБА_7 дзвонив йому, сказав, що ОСОБА_6 зламав йому шелепу та просив його номер телефону;

- висновками в засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_13 , яка пояснила, що виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження виникли не менш як від дії одного удару, струс мозку можливий від дії одного удару, при цьому зауважила, що дані тілесні ушкодження виникли від прямої дії тупого предмету, і той, хто вдарив чи коліном, чи то плечем чи іншою частиною тулубу, мав цей удар відчути. На пропозицію суду надати висновок щодо можливості спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 шляхом , вказаним та показаним в засіданні підсудним ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 , пояснила, що для отримання такого висновку необхідні більш точні вихідні дані, які не зміг на її запитання надати підсудний( зокрема, як саме , якою частиною тулуба по відношенню до нього був потерпілий на момент стрибка ), тому надання такого висновку не представляється можливим,

- висновком судово-медичної експертизи від 27.01.2016 року № 1257 , згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкові травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому нижньої щелепи зліва, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, не виключно в результаті ударів руками, кисті яких були зігнуті в кулак, ногами, взутими у взуття, або іншими твердими предметами з подібними характеристиками, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознаками довготривалого розладу здоров`я. Вище описані тілесні ушкодження не характерні утворенню в результаті падіння з висоти власного зросту, як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить їх характер ( а.с.71-72);

- висновком судово-медичної експертизи № 87 від 27.01.2016 року, проведеного за результатами слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого покази потерпілого , надані під час цього експерименту, можуть відповідати об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при його судово-медичній експертизі( а.с.77),

- висновком судово-медичної експертизи № 86 від 27.01.2016 року, проведеного за результатами слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 . ОСОБА_7 , згідно якого покази даного свідка , надані під час цього експерименту, можуть відповідати об`ективним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 ( а.с.84).

Суд надає аналіз та оцінку показанням підсудного в тій частині, що він не завдавав умисних ударів ОСОБА_7 та не вчинював хуліганських дій, посилаючись при цьому на свої показання та свою версію подій в той день, а також на показання свідка ОСОБА_8 , який описує подію так само, як і підсудний. Ні підсудний, ні ОСОБА_8 не змогли пояснити суду, яким чином ОСОБА_6 , який стрибав уперед, опинився перед ОСОБА_7 , який до цього стояв ліворуч, та звідки у потерпілого в ту мить з`явилися ушкодження щелепи. Також суд враховує відносини між підсудним та ОСОБА_8 , які є друзями та кумами( як пояснив сам ОСОБА_8 ). Свідок захисту ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_7 дійсно стояв у воді та тримався за щелепу, хоч до цього він, ОСОБА_9 , по приїзду ОСОБА_7 розмовляв з ним особисто і все було гаразд.

Тому, виходячи з сукупності інших досліджених в засіданні доказів, які суд вважає належними , зокрема показань інших свідків та наявності саме таких тілесних ушкоджень у потерпілого, як струс головного мозку та закритого переламу нижньої щелепи, показання свідка ОСОБА_8 , який стверджує, що ОСОБА_6 стрибав не в бік знаходження потерпілого, який на час стрибка ОСОБА_6 перебував, з слів самого свідка, зліва в 1,5-2 м,суд вважає, що позиція ОСОБА_6 в частині механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 є його позицією захисту від обвинувачення , та не знаходить свого підтвердження доказами. На пропозицію суду щодо наявності доповнень та клопотань сторони захисту та обвинувачення таких не заявили.

ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків . передбачених у cт. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за ч. 1 cт. 296 КК України, ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та середнього ступеня тяжкості , особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, згідно решти матеріалів, наданих суду в якості характеризуючих даних, має схильність до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, враховує його відношення до вчиненого, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини , враховує думку потерпілого та наслідки, що сталися.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не виявлено.

Сукупність перелічених фактів та обставин дає суду підстави дійти до висновку, що підсудному слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів у вигляді обмеження та позбавлення волі, одночасно суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України та звільнити підсудного від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню .

Так, потерпілим на обґрунтування підтвердження спричиненої йому матеріальної шкоди надано чеки, згідно яких придбано медикаменти( шприци, кетанов, луцетам, линкомицін, хлорофіліпт, лідокаїн, немісіл), що є необхідним при наданні допомоги при обезболюванні та лікуванні травми . Всі ліки на суму 584 грн. 23 коп. придбані у аптечному пункті №2 аптеки «Ветеран» по вул.Павлова. Час отримання цих медикаментів - з 11.08.2015 року по 18.08.2015 року - збігається з часом перебування потерпілого на лікуванні у третій міській лікарні ( згідно довідки а.с.10), яка знаходиться саме по вул.Павлова в м.Кременчуці.Також потерпілий надав квитанцію на підтвердження сплати ним за діагностичні послуги 600 грн., які також підлягають стягненню з підсудного .

Розглядаючи питання про стягнення на користь потерпілого коштів , витрачених на правову допомогу, яка не є матеріальною шкодою, суд враховує положення Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., згідно якого витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що доказів на підтвердження факту сплати потерпілим адвокату будь-яких грошових коштів суду не надано, ця вимога задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення моральної шкоди, суд вважає, що внаслідок протиправних дій підсудного ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 була спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок цих дій потерпілий відчував фізичний біль від отриманої травми, змінився звичайний уклад його життя, він потрапив у лікарню, де проходив курс лікування від отриманих внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів справедливості та розумності, та вважає, що позов в цій частині слід задовольнити на суму 6 000 грн.. Факт втрати роботи внаслідок отриманої травми та лікування не підтверджений жодними доказами.

Позов прокурора в інтересах держави на відшкодування коштів , витрачених на лікування потерпілого, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 370, 374,377 КПК України , суд ,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання

-за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

-за ч.1 ст.296 КК України у виді 3 років обмеження волі ,

Згідно ст. 70,72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, та зобов`язати його з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід не обирати.

Позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в відшкодування моральної шкоди 6000 грн. та матеріальної шкоди 1 184 грн. 23 коп..

Позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі третьої міської лікарні м.Кременчука ( УК в м.Кременчуці 24060300, р/р 0008 в ГУДКС у Полтавській області, МФО 831019 ) в сумі 1522 грн. 69 коп. на грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно засудженому та прокурору .

Суддя ОСОБА_1