АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 травня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець смт.Новоархангельськ, Кіровоградської області,

громадянин України, українець, з вищою освітою, одружений, маючий

на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_11 2006 р.н.,

працюючий рятувальником Черкаської міської комунальної аварійно-

рятувальної служби, проживаючий та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ст.128 КК України з призначенням покарання у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в дохід держави п`ятнадцяти відсотків із суми заробітку щомісячно

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він 28.03.2015 року, близько 17 години 00 хвилин знаходився на території КУ «ЧМКАРС» ЧМР, розташованому по вул. Гагаріна, 5 в м.Черкаси, де зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи із злочинною необережністю у вигляді злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання в результаті свої протиправних дій суспільно-небезпечних наслідків, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та не бажаючи їх настання, які за обставинами події повинен був і міг передбачити, вступив з ним в боротьбу в ході якої заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2188 від 18.11.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачуваного ОСОБА_9 ставиться питання про незаконність та необґрунтованість даного вироку, оскільки рішення місцевого суду, на думку апелянта, базувалося на матеріалах досудового слідства, яке було проведено з порушенням його прав та були не повністю встановлені обставини отримання потерпілим травми. Крім того, на думку апелянта, бажаючи перекласти відповідальність за наслідки запропонованої ним боротьби, ОСОБА_7 дав неправдиві свідчення при проведенні слідчого експерименту, які не співпадають з показами свідків і його поясненнями. В ході досудового слідства були порушені його процесуальні права передбачені п.9, 10 ст.42 КПК України. Слідчий експеримент проводився без його участі, не на місці події, а в приміщенні з рівною підлогою. Він не мав змоги подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу. В результаті судово-медичному експерту були надані не вірні вихідні дані про механізм виникнення травми. Медичний експерт лише висловив припущення про можливість виникнення подібної травми. Було вказано лише, що травма виникла від дії тупого предмета. Слідство провадилось формально і не було конкретно вказано, що то за предмет, які його ймовірні характеристики. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування кримінального закону, яке полягало в тому, що місцевим судом даний нещасний випадок було кваліфіковано як злочин за ст.128 КК України. Проте обвинувачений не погоджується з таким висновком суду в зв`язку з наступним. Потерпілий ОСОБА_7 після того, як двічі успішно, і доволі технічно майстерно виконав кидки з арсеналу греко-римської боротьби, виконуючи втретє цей самий прийом оступився і невдало впав. На досудовому слідстві та в судовому провадженні першої інстанції ОСОБА_7 пояснював, що займався греко-римською боротьбою. Передбачити, що ОСОБА_7 оступиться, він не мав жодної можливості, та й потерпілий який ініціював це змагання, повинен був би, як більш досвідчений спортсмен, знати за яких умов проводяться подібні змагання, та врахувати стан ґрунтового покриття. Для встановлення повноти обставин та дослідження механізму виникнення травми, він звернувся до суду з клопотанням про виклик на судове засідання лікаря судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , та провести повторний слідчий експеримент. Коли експерт ОСОБА_12 був допитаний в суді першої інстанції, пояснив, що можливе вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого предмета, так і від підвертання ноги. Експерту було задано додаткове питання чи можна вважати удар ноги об виступ ґрунту на майданчику такою дією. На що він ствердно відповів пошкодження могло відбутися і від удару об предмет, що знаходився на рівні гомілкового суглобу. Він вказав, що якщо б були інші вихідні дані, то і висновки експертизи були б інші. Відповідь він дав тільки з урахуванням протоколу слідчого експерименту який був зроблений з потерпілим і все, а якщо б ще був слідчий експеримент за мною, то можливо і висновки були б інші. На думку обвинуваченого, все це свідчить про упередженість і однобокість рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі підсудного внаслідок його м`якості, оскільки, незважаючи на те, що ОСОБА_9 не визнав себе винним у вчиненому, щиро не розкаявся та не відшкодував збитки, затрачені потерпілим на лікування травм, завданих підсудним, суд призначив ОСОБА_9 занадто м`яке, на думку прокурора, покарання. В зв`язку з цим прокурор просила вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.05.2016 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 за ст.128 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особи засудженого внаслідок м`якості та постановити по справі новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 та призначити покарання за ст. 128 КК України у вигляді 2 років виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми заробітку.

Колегія суддів апеляційного суду за власною ініціативою ставить на обговорення питання про доцільність і необхідність проведення часткового судового слідства по даному кримінальному провадженню, а саме допиту в суді апеляційної інстанції: обвинуваченого ОСОБА_9 , допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та дослідженням інших письмових доказів по кримінальному провадженні і які досліджені в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти проведення в суді апеляційної інстанції часткового судового слідства та думки потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачуваного ОСОБА_9 та його адвоката ОСОБА_8 , які всі не заперечували проти проведення в суді апеляційної інстанції часткового судового слідства, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність проведення часткового судового слідства в суді апеляційної інстанції, а саме: дослідження доказів по справі з викликом і допитом в суді апеляційної інстанції: обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та дослідження письмових доказів, наданих стороною обвинувачення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Провести в суді апеляційної інстанції часткове судове слідство шляхом дослідження в суді апеляційної інстанції доказів обвинувачення, а саме: допитати обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та дослідити письмові докази надані стороною обвинувачення і які досліджені в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :