Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 16 червня 2016 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 липня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске, Свалявського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року вирок суду залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом та детально описаних у вироку ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, ОСОБА_6 01 січня 2014 року о 20.20 год. поблизу будинку № 159 на вул. Санаторній в смт. Чинадієво Мукачівського району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків вчинив сварку з ОСОБА_8 , в ході якої наніс йому один удар лезом кухонного ножа в область грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поверхневої наскрізної рани лівого плеча та пошкодження верхньої долі лівої легені, серцевої сорочки, лівого передсердя, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею з розвитком травматичного шоку та стало безпосередньою причиною смерті потерпілого і два удари ножем в область спини, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани поперекової області справа та зліва, без пошкодження внутрішніх органів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колючо-ріжучого предмету кухонного ножа, від яких ОСОБА_8 помер та які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати постановлені відносно засудженого судові рішення і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог наводить доводи, якими не погоджується з оцінкою судами доказів у провадженні. Вказує, що у ОСОБА_6 не було умислу на позбавлення життя потерпілого, а його дії були вчинені внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_8 відносно засудженого. Зазначає про невиконання судом першої інстанції вказівок суду апеляційної інстанції, викладених в ухвалі від 18 травня 2015 року, якою скасовано попередній вирок відносно ОСОБА_6 та таким чином порушено вимоги ч. 3 ст. 415 КПК України. Стверджує про безпідставність, на його думку, визнання судом обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що в ухвалі апеляційного суду, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, при залишенні апеляційної скарги сторони захисту без задоволення, не зазначено підстав визнання необґрунтованими її доводів та передчасно залишено вирок суду першої інстанції без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали касаційні вимоги, думку прокурора, яка вважала, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України та наводить власну оцінку доказам, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і вони перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам, чим обґрунтовується касаційна скарга захисника у цьому провадженні, самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень тільки в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК України.

Тому, при розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами,дослідженими в судовому засіданні, належно оціненими. Так, суд першої інстанції такого висновку дійшов на підставі аналізу: пояснень самого засудженого ОСОБА_6 , який не заперечував факту заподіяння ножових поранень ОСОБА_8 , однак стверджував, що не мав наміру убивати його, а лише захищався від агресивних дій останнього; потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про обставини подій, які відбувалися 01 січня 2014 року, які узгоджуються між собою та в своїй сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини; даних, що містяться у письмових доказах, зокрема, у протоколі огляду місця події від 02 січня 2014 року; у висновку судово-медичної експертизи № 2/2014 від 02 січня 2014 року щодо якого також був допитаний експерт ОСОБА_15 ; у висновку судово-трасологічної експерти № 87 від 28 лютого 2014 року; акті судово-психіатричного експерта № 12 від 06 лютого 2014 року.

Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляційної скарги засудженого стосовно відсутності у нього умислу на позбавлення життя потерпілого та нанесення потерпілому ножових поранень перебуваючи в стані необхідної оборони, мотивовано визнав їх необґрунтованими. Усі наведені в апеляційній скарзі доводи, у тому числі й ті, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги захисника, належним чином перевірено судом апеляційної інстанції і спростовано із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Суд ретельно перевірив доводи сторони захисту щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України. Суд установив, що механізм, характер, локалізація заподіяння тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, яким це було здійснено, а також фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_6 умисно заподіяв смерть іншій людині.
Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, з чим погоджується також суд касаційної інстанції. Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами розгляду апеляції засудженого ухвала апеляційного суду, відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, доводи касаційної скарги про неправильне застосування кримінального закону при юридичній оцінці діяння є необґрунтованими, як і не знайшли свого підтвердження посилання в касаційній скарзі про неврахування судом першої інстанції вказівок суду апеляційної інстанції, викладених в ухвалі від 18 травня 2015 року.
Не заслуговують на увагу також доводи захисника про безпідставність, на його думку, визнання судом обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки про те, що ОСОБА_6 вживав у день вчинення злочину алкогольний напій, розповідав сам засуджений під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції.
Призначене судом ОСОБА_6 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК та є справедливим, необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційної скарги захисника немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3