Провадження № 1-м/761/121/2016
У Х В А Л А
Іменем України
07 листопада 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , особи яка підлягає видачі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України від 21.10.2016 про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації,-

в с т а н о в и в :
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про екстрадицію - гр. ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 21.10.2016 про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації громадянина зазначеної держави ОСОБА_5 .

На думку захисника, дана постанова є незаконною, оскільки посадова особа органу державної влади, рішення якої оскаржується, допустила ряд суттєвих помилок щодо застосування законодавства України.

Заявник в свої скарзі зазначає, що Генеральна прокуратура України, планує видати Російській Федерації громадянина України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підтвердження даної обставини зазначає, що в матеріалах екстрадиційної перевірки наявні копії документів, які свідчать про те, що батьками особи, яка підлягає видачі, згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , уродженці України, за національністю українці.
Громадянину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оформлено набуття громадянства України рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві та видано паспорт серії НОМЕР_1 від 21.05.2015 року. Однак відповідно до листів слідчого управління ГУ НП України в м. Києві Головним управлінням Державної міграційної служби 05.08.2016 року було винесено подання про скасування рішення щодо надання громадянства України громадянину ОСОБА_7 .
На даний час зазначене рішення оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва як незаконне, відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду.
В даному випадку рішення про позбавлення громадянства України ОСОБА_7 ГУ ДМС України у м. Києві не набрало законної сили, оскільки оскаржено в суді. Таким чином до остаточного винесення судом свого рішення та набрання ним законної сили, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України.

У той же час, до прийняття остаточного рішення по даній справі заступником Генерального прокурора України прийнято оскаржувану постанову. Як вважає захисник, зазначене не відповідає положенням ст. 590 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та особа, щодо якої вирішується питання про екстрадицію, - ОСОБА_5 скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що перешкод для екстрадиції вказаної особи на момент закінчення перевірки не встановлено, та вважає оскаржувану постанову законною, тому просила у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані ними матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято.

У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави.

Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

За ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

З досліджених слідчим суддею документів встановлено, що в Генеральну прокуратуру України 15.08.2016 року надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.
У відповідності до запиту російської сторони ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації.
ОСОБА_5 затриманий 16.07.2016 року співробітниками ГУ НП в м. Києві в зв`язку із розшуком російськими правоохоронними органами. Шевченківським районним судом м. Києва 19.07.2016 року до ОСОБА_5 в порядку ст. 583 КПК України застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, а 19.08.2016 року до нього застосований екстрадиційний арешт до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі.
В ході екстрадиційної перевірки, яка була проведена прокуратурою м. Києва, за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами України підстав для відмови у видачі ОСОБА_5 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Однак даний висновок суперечить фактичним даним.

Згідно положень ст. 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1)особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Разом з тим в матеріалах справи наявні копії документів, які підтверджують, що затриманою особою є ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку набув громадянства України, зокрема: копія заяви № 1422/2014 про оформлення громадянства України за територіальним походженням; копія зобов`язання припинити іноземне громадянство (дату прочитати неможливо); копія розписки № 1502/2014 про отримання довідки про реєстрацію ОСОБА_7 , як громадянина України від 23.12.2014 року; копія декларації про відмову від іноземного громадянства від 23.12.2014 року; копія паспорту громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також в справі наявна копія подання Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 05.08.2016 року про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2016 року зупинено дію вищевказаного подання від 05.08.2016 року, з метою забезпечення адміністративного позову.
Таким чином, до розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування подання Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняття за нею остаточного рішення Окружним адміністративним судом м. Києва, орган, уповноважений на прийняття рішення за запитом про ектсрадицію, не мав права вирішувати питання про видачу.

Сукупність наведених обставин свідчить, що за наявності невирішеної заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 , тобто без прийняття рішення по вищевказаній заяві Окружним адміністративним судом м. Києва, є передчасним ухвалення заступником Генерального прокурора України постанови про видачу особи, оскільки наслідком прийняття такого рішення є подальші дії щодо фактичної передачі такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Отже за станом на 21.10.2016 існували обставини, які перешкоджали прийняттю рішення за запитом.

Слідчий судя не приймає до уваги доводи прокурора, стосовно їхної необізнаності у розгляді заяви в Окружному адміністративному суді м. Києва оскільки відсутність в органі, який проводить естиратидиційну перевірку відомостей про оскарження особою подання про скасування рішення про набуття громадянства свідчить саме про неповноту такої перевірки.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що з метою ідентифікації особи ОСОБА_5 , 1975 р.н. та ОСОБА_7 , 1975 р.н., прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 було винесено постанову про відібрання зразків відбитків пальців рук для проведення експертизи.
15.07.2016 року старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 було призначено проведення судової дактилоскопічної експертизи.
Згідно висновку експерта від 16.07.2016 року № 3292/д відбитки пальців рук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідають відбиткам пальців рук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак це не впливає на факт того, що ОСОБА_7 є громадянином України, та отримав громадянство у встановленому законом порядку.
Тобто у слідчого судді наявні підстави вважати, що особа, яка підлягає видачі (екстрадиції) до Російської Федерації на підставі постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 , на даний час є громадянином України, оскільки ним було отримано громадянство України у встановленому законом порядку та на момент розгляду скарги рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 22.12.2014 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_7 не скасовано.
Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України.
У той же час у ході розгляду сарги встановлено, що вищезазначені вимоги закону не дотримані.
Слідчий судя відмічає, що обставини, які виключають видачу особи, продовжують існувати і на день прийняття судом рішення за скаргою.

Фактично, на даний час у особи, яка підлягає видачі до Російської Федерації наявний дійсний паспорт громадянина України, який отриманий у встановленому законом порядку, станом на день розгляду скарги особу не позбавлено громадянства України, а тому слідчий суддя вважає за неможливе видачу (екстрадицію) особи, яка є громадянином України до іншої держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови заступника Генерального прокурора України від 21.10.2016 про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації задовольнити.

Постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 21.10.2016 про видачу (екстрадицію) громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1