№612/316/16-к
1 кп /612/41/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 304 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , разом із малолітньою особою 2003 року народження, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, достовірно знаючи про вік цієї малолітньої особи, шляхом умовлянь, діючи з прямим умислом на втягнення малолітнього у злочинну діяльність та на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом з метою самозбагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, втягнув малолітнього в спільне таємне викрадення та здійснив спільне таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 із його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за таких обставин.
Переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та на території домоволодіння ОСОБА_6 відсутні господарі, ОСОБА_3 разом із малолітньою особою, кримінальне провадження щодо якого виділене в окреме, в перших числах січня 2016 року, більш точної дати та часу встановити не виявилося можливим, спільно таємно викрали майно ОСОБА_6 :
- першого разу близько 23 год. 30 хв., шляхом пошкодження вхідних дверей проникли в будинок та викрали телевізор марки «LG» і телевізійну антену;
- наступного дня, близько 23 год. 00 хв.продовжуючи доводити до кінця свій злочинний умисел, викрали чавунну плитку з пічки, вагою 20 кг та алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів;
- наступного дня, також близько 23 год. 00 хв.,продовжуючи доводити до кінця свій злочинний умисел, викрали дрова, загальною вагою близько 200 кг та електричну однокомфорну пічку.
Кожного разу викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Згідно висновку судової-товарознавчої експертизи ХНІСЕ ім. Зас. ОСОБА_7 №1164 від 23.03.2016 загальна вартість викраденого майна у ОСОБА_6 , станом на 03.01. 2016 склала 1290 грн. 00 коп. що і складає розмір завданої йому майнової шкоди.
У судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкременованих йому злочинів визнав повністю та пояснив він дійсно в перших числах січня 2016 року умовив малолітнього ОСОБА_8 здійснити крадіжку із домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . При цьому він розумів що ОСОБА_9 є малолітнім, хоча той і говорив що йому 14 років. Діючи спільно вони викрали протягом трьох днів майно яке вказане в обвинувальному акті. Першого дня в будинок проникли зламавши вхідні двері. Викрадене, крім телевізора та антени продали. Гроші поділили порівну. Телевізор та антену він залишив собі. Шкоду потерпілому відшкодував особисто. Вартість викраденого, висновок судово-товарознавчої експертизи та розмір витрат на її проведення не оскаржує. Інші обставини, як вони викладені у обвинувальному акті, підтвердив. У вчиненому розкаявся, просить не позбавляти його волі.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи, експертного висновку, речових доказів та судових витрат.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доказаною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та за ч.2 ст. 304 КК України - втягнення малолітнього у злочинну діяльність.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням малолітнього.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, постійного місця роботи не має, не одружений, за місцем проживання характеризується формально позитивно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Згідно висновку судової психіатричної експертизи №374 від 12.04. 2016 ОСОБА_3 виявляє риси емоційно - нестійкого розладу особи (психопатія, збуджена форма, не стійка компенсація). В період вчинення інкременованого діяння за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та ними керувати, не перебував в тимчасово-хворбливому стані який не дозволяв би йому позбавляти можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. В цей час в повній мірі усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На військовому обліку не перебуває (а.с.105-117).
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчинених злочинів, наявність обставин які пом`якшують і обставини що обтяжує покарання, письмове клопотання потерпілого про те щоб обвинуваченого не позбавляли волі, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде покарання у виді позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи наведене вище, підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
За таких обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК україни.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України (а.с. 52,53).
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (а.с.36).
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 та за ч.2 ст. 304 КК України та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.304 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом іспитовим строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: телевізор марки «LG» і телевізійну антену, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити йому як власнику.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Близнюківським РС ГУДМС України в Харківській області 04.03. 2014, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №1164 від 23.03.2016 в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, на користь держави. Призначення платежу: експертні послуги.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1