Справа №448/578/15-к
Провадження №1-в/127/44/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання ст. інспектора Вінницького міського відділу КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до місяця відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання ст. інспектора Вінницького міського відділу КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_6 до місяця відбування покарання.

Подання мотивоване тим, що 04.12.2015 р. на адресу КВІ надійшло розпорядження та вирок Мостицього районного суду Львівської області, відповідно до якого ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. Засуджений неодноразово на виклики до інспектора КВІ не з`являвся, однак 10.12.2015 р. йому було винесено припис про виїзд до місця відбування покарання, однак засуджений ОСОБА_6 його виконати відмовився, мотивуючи тим, що перебував у СІЗО в зв`язку з розглядом Вінницьким міським судом Вінницької області та Апеляційним судом Вінницької області кримінального провадження відносно нього.

В судовому засіданні представник КВІ та прокурор подання підтримали та просили його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні в інтересах ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про призначення ОСОБА_6 в порядку ст. 357 КПК України покарання згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за вироками Мостицького районного суду Львівської області та Апеляційного суду Вінницької області, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі. Також просила застосувати положення ч. 2 та ч. 5 ст. 72 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його фактичним відбуттям.

Заявлене клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 перебував в умовах СІЗО з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р. і в подальшому з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України один день перебування в СІЗО (попереднього ув`язнення) зараховується як два дні позбавлення волі. При цьому ч. 2 ст. 72 КК України регламентовано, що одному дню позбавлення волі прирівнюється два дні обмеження волі.

ОСОБА_6 заявлене його захисником клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор вважає, що підстави для задоволення заявленого захисником ОСОБА_6 клопотання відсутні, оскільки зарахуванню згідно з ч. 5 ст. 72 КК України підлягає лише строк попереднього ув`язнення у справі за вироком Апеляційного суду Вінницької області. На даний час вирішується питання про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком Мостицького районного суду Львівської області.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що 23.07.2015 р. Мостицьким районним судом Львівської області постановлено вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Також з матеріалів подання вбачається, що 30.07.2015 р. Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Згідно з ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.11.2015 р. вказаний вирок змінений і ОСОБА_6 призначене покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Зі змісту вироку від 30.07.2015 р. та ухвали від 12.11.2015 р. випливає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання не було враховано вирок від 23.07.2015 р. При цьому згідно з вироком Мостицького районного суду Львівської області інкриміновані ОСОБА_6 злочини були вчинені в період часу з лютого по березень 2015 року. Зі змісту вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 р. випливає, що інкримінований ОСОБА_6 злочин останнім було вчинено в період з травня 2008 року по квітень 2009 року.

Таким чином, при постановленні Вінницьким міським судом Вінницької області вироку від 30.07.2015 р. не було враховано вирок Мостицького районного суду Львівської області від 23.07.2015 р., оскільки злочини за вироком від 23.07.2015 р. були вчинені до постановлення вироку від 30.07.2015 р.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72цього Кодексу.
За таких обставин, зважаючи на те, що при постановленні вироку від 30.07.2015 р. та подальшого його перегляду в апеляційному порядку про наявність вироку від 23.07.2015 р. відомо не було, з метою недопущення обмеження права засудженого на захист, суд вважає за доцільне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 р. більш суворим покаранням за вироком Мостицького районного суду Львівської області від 23.07.2015 р. визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

При цьому суд враховує, що згідно з ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.11.2015 р. ОСОБА_6 був звільнений з-під варти із зали суду в зв`язку з фактичним відбуванням призначеного покарання, тобто покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Таким чином, як слідує з ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 12.11.2015 р. на час її проголошення ОСОБА_6 фактично відбув покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, що відповідає 9 місяцям позбавлення волі, оскільки він утримувався під вартою в умовах СІЗО.
Разом з тим, згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
З матеріалів кримінального провадження № 206/4574/2012, за результатами якого Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено вирок від 30.07.2015 р., випливає, що ОСОБА_6 перебував під вартою в умовах СІЗО з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р., а також з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. Тобто, сукупний строк перебування ОСОБА_6 під вартою в умовах СІЗО складає 9 місяців 21 день.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Посилання прокурора на ту обставину, що на даний час вирішується питання щодо направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком Мостицького районного суду Львівської області від 23.07.2015 р., а тому зарахування строку попереднього ув`язнення не допускається суд до уваги не приймає. Так, як вже судом зазначено, при постановленні Вінницьким міським судом Вінницької області вироку від 30.07.2015 р. про наявність вироку від 23.07.2015 р. відомо не було, а тому останній при призначенні остаточного покарання врахований не був. Не було відомо і про його наявність під час перегляду вироку від 30.07.2015 р. в апеляційному порядку. В зв`язку з цим судом в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України. Таким чином, останнім за часом ухвалення вироком є саме вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 р.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р., а також з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто даний строк підлягає подвоєнню. Крім того, відповідно до положень п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, а тому вищевказаний строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 знову підлягає подвоєнню.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 з урахуванням положень п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України, перебуваючи під вартою в умовах СІЗО з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р., а також з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. фактично відбув покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, а тому в задоволенні подання про його направлення до місця відбування покарання слід відмовити.
Керуючись ст. 371, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання ст. інспектора Вінницького міського відділу КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_6 до місяця відбування покарання, відмовити.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 р. більш суворим покаранням за вироком Мостицького районного суду Львівської області від 23.07.2015 р. визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк перебуваючи під вартою в умовах СІЗО з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р., а також з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати зарахувати ОСОБА_6 строк перебуваючи під вартою в умовах СІЗО з 22.05.2012 р. по 02.08.2012 р., а також з 03.04.2015 р. по 12.11.2015 р. з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за ч. 4 ст. 70 КК України за вироками Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 р. та Мостицького районного суду Львівської області від 23.07.2015 р., у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: