Провадження № 1-кс/344/4267/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000089 від 26.05.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що 18.09.2014р. т.в.о. начальника УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів майном яке перебувало в його оперативному управлінні панцерованим автомобілем марки «FORD TRANSIT», вартістю 289500 грн. Крім цього, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою приховання своєї діяльності, особисто підписав виготовлені при невстановлених слідством обставинах завідомо неправдиві документи наказ № 153 від 18.09.2014р. та № 167 «Про закріплення службових автомобілів». У п. 6 вищезазначених наказів внесено завідомо неправдиві відомості про те, що зазначений вище службовий транспортний засіб нібито закріплено за працівниками територіальних підрозділів УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, які, нібито разом із вказаним транспортом, відряджені в зону проведення антитерористичної операції на сході України, що не відповідало дійсності.

18.10.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні яких на думку слідчого повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з числа колишніх працівників органів ДАІ, з якими він підтримує дружні стосунки та відносини, тому з метою запобігання вказаним ризикам на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період доби з 22год. 00хв. по 07год. 00хв. залишати житло, та в покладенні на нього додаткових обов`язків, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає наведені прокурором ризики - не доведеними, не заперечивши при цьому обґрунтованості підозри, просив врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків, наявність неповнолітньої дитини на утриманні та постійного місця роботи, яка пов`язана з відрядженнями, та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.10.2016р. ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, відповідальність за які передбачено ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначених злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного зареєстрованого місця проживання, яке в свою чергу розташоване на значній відстані від м. Івано-Франківськ, та постійного місця роботи, а також відсутність судимості.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке згідно з ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Отже з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 на строк до 17 грудня 2016 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з усіма свідками у кримінальному провадженні;

4) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати старшому слідчому в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може були оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 20 жовтня 2016 року.