АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/599/2016 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.11.2015 року на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання детектива першого відділу підрозділу детективів ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, прокурором у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 16.12.2015 року, проведеному на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 15.12.2015 року в помешканні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, обґрунтовуючи прийняте рішення, зазначив, що клопотання детектива відповідає положенням ч .3 ст. 170 КПК України. Крім того, вказав, що існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно відповідає положенням ч. 2 ст. 167 КПК України. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з метою забезпечення потреб досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також можливої конфіскації майна підозрюваного за результатами розгляду кримінального провадження по суті, слідчий суддя обрав за необхідне задовольнити клопотання детектива.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року просить скасувати та винести нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання детектива першого відділу підрозділу детективів ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, прокурором у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 16.12.2015 року, проведеному на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 15.12.2015 року в помешканні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що вказане в ухвалі слідчого судді майно було придбане на законних підставах та є особистою власністю його дружини та дітей. При цьому, на думку апелянта, слідчим суддею зроблено неправильний висновок щодо походження грошових коштів, за які було придбане арештоване майно. Звертає увагу на положення ст. 59 КК України, якими закріплено, що конфіскації підлягає майно, що є особистою власністю засудженого. Враховуючи зміст вказаної норми зазначає, що не має жодного відношення до укладення договорів купівлі-продажу арештованого майна, оскільки воно було придбане його дружиною за особисті кошти у період до вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що про оскаржуване рішення йому стало відомо лише 02 лютого 2016 року, з відомостей, викладених на сайті Солом`янського районного суду м. Києва.
Згідно матеріалів справи, розгляд клопотання слідчого про арешт майна було проведено без належного повідомлення та за відсутності власника майна, а про оскаржуване судове рішення власник майна дізнався лише 02 лютого 2016 року. Тому, відповідно до вимог ст.115 КПК України, причини пропуску строку на апеляційне оскарження колегія суддів визнає поважними та вважає за можливе відновити пропущений строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану власником майна апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та поданих заперечень, колегія суддів приходить до наступного.
При судовому розгляді клопотання слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження (ст. ст. 171, 173 КПК України).

Зазначена заборона здійснена у кримінальному провадженні Національного антикорупційного бюро України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000062 від 05.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено достатні та вагомі докази на рахунок обґрунтованості підозри в одержанні ОСОБА_8 , як службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданої влади та службового становища.

16.12.2015 року, у ході обшуку, проведеному на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 15.12.2015 року, в помешканні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено майно (перелік предметів зазначено у клопотанні).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання детектива першого відділу підрозділу детективів ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, прокурором у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 16.12.2015 року, проведеному на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 15.12.2015 року в помешканні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті (треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації)

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

З огляду на вказане, вказане в ухвалі слідчого судді майно, яке відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 167 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що матеріали, надані стороною обвинувачення, свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме здійсненню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобіганню будь-яким негативним наслідкам у вигляді відчуження вказаного в ухвалі майна третім особам.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404-405,407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання детектива першого відділу підрозділу детективів ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, прокурором у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 16.12.2015 року, проведеному на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 15.12.2015 року в помешканні ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ ______________ _____________