Справа № 456/2717/16-к
Провадження № 1-кс/456/546/2016
УХВАЛА

21 вересня 2016 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Стрийського ВП ГУ НП ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та зобов`язання його порушити кримінальне провадження по факту шахрайства,

в с т а н о в и в:

скаржник ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 27.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000186 скасувати та зобов`язати останнього порушити кримінальне провадження по факту шахрайства проти «указаних вище осіб та закінчити досудове розслідування у терміни, передбачені ст.219 КПК України».

В обґрунтування скарги зазначала, що 5 травня 2005р. була прийнята на роботу в Меблевий комбінат «Стрий», директором якого на той час був ОСОБА_5 , заступником директора ОСОБА_6 , комерційним директором ОСОБА_7 .

Оскільки в неї виникли проблеми з житлом (на її утриманні були двоє неповнолітніх дітей), заступник директора ОСОБА_6 запропонував їй зайняти приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1 , які іменувались кімнатами для приїжджих (на даний час іменуються квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ). В цих кімнатах ніхто не проживав, оскільки вони були непридатні для проживання, потребували ремонту. Адміністрація підприємства попередила її, що за умови приведення цих приміщень у придатний для проживання стан, вирішить питання передачі їй у власність цього житла. Вона вичистити ці приміщення від багаторічного сміття та непотребу, зробила за свій рахунок капітальний ремонт, заново поштукатурила стіни та стелю, вставила нові вікна, двері, підлогу. З дозволу адміністрації зробила перепланування - з двох кімнат зробила одну квартиру, з`єднавши їх дверима.

Більше 10 років вона з сім`єю прожила в цій квартирі. На це помешкання був відкритий рахунок для оплати комунальних послуг і вона справно більше 10 років сплачувала всі комунальні послуги. Була переконана, що адміністрація комбінату передасть квартиру у її власність, незважаючи на те, що її сім`я не була зареєстрована за цією адресою, оскільки приміщення не вважалося квартирою. Всі платежі за користування житлом сплачувались нею ім`я ОСОБА_7 .

В лютому 2015 року представник адміністрації ОСОБА_8 повідомив про те, що адміністрація передасть їй у власність зайняті нею приміщення, але необхідно за свій рахунок виробити на три квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 технічну документацію в МБТІ і сплатити 5 тисяч доларів США. Після цього, з його слів, приміщення 4 та 5 перейдуть їй у власність.

Вона звернулась в МБТІ, замовила вироблення технічної документації, за що сплатила по 1 116 грн. 08 коп. за кожну квартиру, всього 3 348 грн. 24 коп. Однак, документацію, як їй стало тепер відомо, отримав ОСОБА_7 .

В листопаді 2015 р. вона змушена звільнитись з роботи з посади майстра МК «Стрий», але продовжувала проживати у вказаній вище квартирі, справно сплачувати комунальні послуги та чекала обіцяного переоформлення на неї права власності.

Згодом випадково від начальника ЖЕКу (тепер ОСББ «Юлія») дізналася про те, що на даний час власником квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 є ОСОБА_9 .

В подальшому з`ясувала, що 02 грудня 2014 року відбулись загальні збори учасників Товариства з додатковою відповідальністю «МК «Стрий», на яких було вирішене питання про вихід з майном ОСОБА_9 та виключення його зі складу учасників Товариства. Збори вирішили погодитись із виходом ОСОБА_9 з Товариства та, враховуючи його бажання, передати останньому три квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , загальною площею 23,5 кв. м; 28,5 кв. м ; 34,3 кв. м. Однією з них є квартира, яку займає її сім`я і яку вона своїми силами привела до придатного для проживання стану.

Зазначене рішення є на її думку неправомірним, оскільки зі слів учасника Товариства ОСОБА_6 доля ОСОБА_9 в статутному фонді Товариства становила всього 17 грн. Чому в протоколі не вказана ця сума і не вказана вартість цих 3-х квартир? Чому на ці «загальні» збори не запросили на засідання інших учасників товариства, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших? Чому лише двоє учасників - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили розпорядитись власністю комбінату, ввівши в оману її та заставивши витрачати кошти та вимагаючи від неї 5 тисяч доларів США.

Їй відомо, що існує акт прийому передачі цих квартир ОСОБА_9 від 18 лютого 2015р. Тобто рік тому останній на папері прийняв ці квартири, не з`являючись в них і приховавши від неї те, що він є їх власником. Натомість вона, добросовісно сплатила за виготовлення технічної документації на всі три квартири та продовжує проживати у квартирі та сплачувати комунальні послуги, підтримує квартири в належному.

Вона просила слідчого перевірити викладені нею факти, допитати всіх учасників ТзОВ «Меблевий комбінат «Стрий», в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які обізнані в незаконній діяльності вказаних вище осіб. Однак, слідчий не виконав її вимог.

11.04.2016р. вона звернулась до Стрийської місцевої прокуратури з приводу бездіяльності слідчого. 27.04.2016 р. отримала відповідь за № 05-11-98-16 про те, що слідчим ОСОБА_4 не вжито усіх можливих заходів для встановлення обставин кримінального провадження та прийняття остаточного законного рішення і що прокурором надано слідчому письмові вказівки. Слідчому запропоновано у найближчий термін прийняти рішення по цій справі.

Слідчий ОСОБА_4 , не виконавши вказівок прокурора, 27 серпня 2016 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, копію якої вручив її доньці лише 02 вересня 2016 р.

Вважає постанову слідчого незаконною, оскільки останній не допитав всіх учасників товариства; не встановив розмір долі ОСОБА_9 та інших учасників в майні товариства та не з`ясував, чи правомірно ОСОБА_9 , маючи мізерну долю в цьому майні, отримав у власність три квартири; чи немає в діях учасників товариства ознак шахрайства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу з наведених у ній мотивів.

Слідчий ОСОБА_4 та процесуальний прокурор в судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що вимоги скаржника слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено.

Встановлено, що 27.08.2016 року слідчим СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000186 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с.5).

В обґрунтування даної постанови слідчий зазначав, що в процесі здійснення кримінального провадження не встановлено фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, а містяться ознаки цивільно-правових відносин.

Однак, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 клопотала про перевірку викладених нею фактів допиту учасників товариства «Меблевий комбінат «Стрий». Однак, слідчим не надано жодних доказів щодо задоволення чи відхилення даної вимоги скаржника та не відображено цього в постанові про закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, вважаю, що слідчий не встановив наявність чи відсутність всіх фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме: не встановив статусу приміщень №№ 4,5 та 6, загальною площею 23,5 кв. м; 28,5 кв. м; 34,3 кв. м, розташованих за адресою: м. Стрий, вул. Коссака,13, які перебували у власності ТзОВ «МК «Стрий»; не допитав учасників товариства ОСОБА_6 і ОСОБА_5 щодо обставин надання цих приміщень в користування ОСОБА_3 ; не перевірив факт здійснення останньою ремонту та проживання протягом 10 років у цих приміщеннях, оплати нею комунальних послуг за користування такими, виготовлення нею за власний рахунок технічної документації на ці квартири та з якою саме метою це було зроблено; хто отримував в БТІ технічну документацію; не з`ясував, чи правомочні були збори учасників ТзОВ «МК «Стрий», які відбулися 02 грудня 2014р.; чи правомірно було прийнято рішення про вихід ОСОБА_9 з майном та виключення його зі складу учасників Товариства; не встановив долю в майні товариства ОСОБА_9 та правомірність отримання останнім в рахунок цієї долі зазначених квартир і оформлення права власності на них.

За наведених обставин вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню в частині , скасування постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0000186.

У задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки, системний аналіз КПК України дає підстави зробити висновок про те, що прокурор, слідчий вносить відомості до ЄРДР про правову кваліфікацію повідомленого правопорушення з певною свободою розсуду, тобто питання попередньої кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора та слідчого. Відтак, вимога в частині зобов`язання прокурора, слідчого по внесенню відомостей у ЄРДР та відкриття кримінального провадження за ознаками конкретної статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є формою втручання повноваження зазначених осіб, що суперечить вимогам КПК.
Керуючись ст.307 КПК України,

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково. Постанову слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.08.2016 року про закриття кримінального провадження №0000186 скасувати.

В задоволенні вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 порушити кримінальне провадження по факту шахрайства відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1