Справа № 368/553/16-к
Провадження № 1-в/368/162/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представників ВК ОСОБА_4 та ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м Кагарлику клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове його звільнення від подальшого відбуття покарання,
В С Т А Н О В И В:
До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_6 із клопотанням про застосуванням до нього ст. 81 КК України.
Свою заяву засуджений мотивує тим, що він вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.06.2015 року засуджений за ст. 119 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На даний час Кагарлицьким районним судом Київської області йому зарахувано строк попереднього ув`язнення з 04.07.2014 р. по 23.11.2015 р. та з 11.03.2014 р. по 11.04.2014 р. у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк відбуття покарання.
В березня місяці він тяжко переніс інфаркт міокарда та інсульт, медична документація знаходиться в особовій справі.
На даний час стан здоров`я дуже погіршилося, потребує стаціонарного лікування в медичних закладах, а також прийшла ? строку покарання.
Засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав. Окрім того пояснив, що свою вину у вчиненому злочині не визнавав та не визнає. Не вважає себе винним.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотання засудженого не підтримав, оскільки свою вину він не визнає, не вважаючи себе винним, тому відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.
Представник колонії щодо клопотання засудженого ОСОБА_6 покладається на погляд суду.
Обмірковуючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , заслухавши висновок прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який щодо клопотання засудженого покладається на погляд суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області 18 червня 2015 року за ст. 119 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 24.11.2015 року вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.06.2015 року залишено без змін. 02.02.2016 р. ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.03.2014 року по 11.04.2014 року, та з 04.07.2014 року по 23.11.2015 року у відповідності до ст.72 ч. 5 КК України.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 04.07.2014 року, в т.ч. в Кагарлицькій ВК-115 - з 20.01.2016 року.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , перебуваючи у Рівненському СІЗО, характеризувався посередньо. Прибувши у Кагарлицьку виправну колонію № 115 засуджений ОСОБА_6 двічі розглядався на комісії установи з питань застосування до засуджених умовно дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш мяким та встановлення адміністративного нагляду, а саме: щодо застосування ст.. 82 КК України 29.01.2016 року та щодо застосування ст.. 81 КК України 18.02.2016 року, де було вирішено не застосовувати до засудженого пільгу, оскільки за час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення. .
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії від 05.04.2016 року вбачається, що за період перебування в колонії засуджений ОСОБА_6 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що один раз був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці, стягнень не має.
Однак, Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.
Проте, досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, та надані пояснення ним в судовому засіданні засудженим ОСОБА_6 вина у вчиненому злочині не визнавалася як в суді першої інстанції, так і в апеляційної інстанції, так і під час виконання вироку.
У засудженого є одне заохочення за добросовісне відношення до праці. Проте, вияснити його ставлення до праці не представляється за можливе, оскільки він за період відбування покарання по працював лише 10 днів, що підтверджується табелем за лютий 2016 року.
Тобто, оціночні підстави для застосування умовно дострокового звільнення від відбуття покарання, передбачені ст.. 81 ч. 2 КК України, що виражається сумлінною поведінкою та ставленням до праці, суд не вбачає їх у засудженого ОСОБА_6 .
Тобто, засудженим ОСОБА_6 до суду не надано доказів, що він своєю добросовісною поведінкою і відношенням довів виправлення. Тобто, умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо наявності у нього позитивних намірів на майбутнє та становлення на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_6 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає, тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким", ст. ст.. 537 539 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове його звільнення від подальшого відбуття покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1