Справа № 127/8107/16-к
Провадження №11-кп/772/790/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «10» червня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 04.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008226, за обвинуваченням, -
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, громадянина
України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця м. Вінниці, громадянина
України, раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника адвоката: ОСОБА_9
потерпілого: ОСОБА_10
за апеляційною скаргою прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто прокурору прокуратури внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області з прокуратури м. Вінниці надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, затверджений 28.03.2016 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_12 .
З обвинувального акту вбачається , що 03.12.2015 року близько 12:00 години ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 перебували біля будинку № 17А, що по вул.600 річчя м. Вінниці, де на загальній стоянці автомобілів припаркували автомобіль марки «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_10 , який зробив їм зауваження з приводу стоянки автомобіля. Після чого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_6 маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, під час словесної суперечки, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої виличної ділянки обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1798 від 04.12.2015 у ОСОБА_10 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці обличчя, який міг утворитись від дії тупого твердого предмету - в межах 3-х - 24-х годин до часу судово-медичного обстеження та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2015 року близько 12:00 години ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 перебували біля будинку АДРЕСА_1 , де на загальній стоянці автомобілів припаркували автомобіль марки «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_10 , який зробив їм зауваження з приводу стоянки автомобіля. Після чого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_6 маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, під час словесної суперечки, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої виличної ділянки обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження. В цей час до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень та фізичного болю потерпілому, наніс один удар кулаком правої руки в область спини ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив останньому сильний фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд зазначив в ухвалі, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, а саме до обвинувального акту та реєстру не додано розписки про вручення обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Відомостей, які б свідчили про здійснення спеціального досудового розслідування відповідно до положень ст. 297 -1 КПК України, суду надано не було.

В апеляційній скарзі прокурор, що брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 , просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2016 року, про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0008226 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 у вчиненін кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в зв`язку з її незаконністю.
Свої вимоги мотивував тим, що суд при винесенні ухвали вийшов за межі повноважень, передбачених ч.4 ст. 314 КПК України, так як прокуратурою на адресу ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 було направлено повістки про виклик до Вінницької місцевої прокуратури , для виконання вимог ст. 293 КПК України однак вони не з`явилися, тобто на думку прокурора останні умисно ухиляються від явки до прокурора та слідчого.
В своїх запереченнях захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на апеляційний скаргу прокурора просить відмовити прокурору Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі та залишити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2016 року, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.12.2015 року за №10008226 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 126 КК України прокурору, без змін.
Вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції вірно встановив невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, так як підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику не було вручено копії обвинувального акту.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та в їх інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтовано прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України. При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Зі змісту п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України випливає, що до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Згідно з ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
З наданих суду матеріалів випливає, що до обвинувального акту не було додано розписки про вручення ОСОБА_7 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Відомостей, які б свідчили про здійснення спеціального досудового розслідування відповідно до положень ст. 2971 КПК України, суду надано не було.
Крім того, стороною обвинувачення відповідно до вимог ст. 136 КПК України не було надано суду відповідного документального підтвердження отримання ОСОБА_7 та його захисником відповідного повідомлення про виклик.
До того ж, слушним є висновок суду першої інстанції, що невручення ОСОБА_7 обвинувального акту до його направлення до суду не може свідчити про не доведення до його відому відповідного твердження про вчинення ним правопорушення, на що звертає увагу Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2008 р. у справі «Ващенко проти України».
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що, у такому разі, неконкретне обвинувачення може бути визнано таким, що порушує право на захист.
Тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обгрунтованим.
Тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обгрунтованим.
Керуючись ст.ст.291, 314, 404, 405, 407, 409, КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008226 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити новий розгляд №0005318 за обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України прокурору залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4