справа № 208/2614/16-к
№ провадження 1-кп/208/341/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1

за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження за № 0000030 від 25.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює ТОВ «Біос», менеджер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
24.01.2016 року в період часу з 20-00 год. ОСОБА_9 разом із друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в кафе-барі «Паб», розташованому на Димитрівському ринку по вул. Димитрова, 18-А в м. Дніпродзержинську, де вживали спиртні напої.

25.01.2016 року приблизно о 00-30 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з зазначеного кафе-бару та направились по вул. Ніколенко, маючи намір розходитись по домівках. Дійшовши до торгівельного кіоску «Мобіл Заправка №011», розташованого біля буд. №11 по вул. Ніколенко в м. Дніпродзержинську, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 зупинились, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пішли по вул. Ніколенко в бік вул. Костромської, вирішивши йти додому.

Знаходячись біля вищезазначеного кіоску, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який знаходився на протилежній стороні вул. Ніколенко біля одного з торгівельних кіосків та помилково сприйняв його за раніше знайомого чоловіка, з яким у ОСОБА_14 у минулому виникли неприязнені стосунки, внаслідок чого у ОСОБА_14 виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_14 та бажаючи уникнути конфлікту ОСОБА_5 побіг у бік магазину «АТБ Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Ніколенко, 6. ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень, почав переслідувати ОСОБА_5 та, наздогнавши останнього біля торгівельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», розташованого біля будинку №6 по вул. Ніколенко в м. Дніпродзержинську, умисно ухопив ОСОБА_5 обома руками зі спини за плечі та, підставивши ногою підніжку, повалив ОСОБА_5 на спину.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , перебуваючи справа від ОСОБА_5 , нахилився до нього та умисно наніс йому приблизно 4 удари в область тулубу кулаками обох рук. Намагаючись захиститись від ударів, з метою самозахисту, ОСОБА_5 дістав правою рукою з кишені своєї куртки складний ніж. Побачивши у руці ОСОБА_5 зазначений ніж, ОСОБА_9 , відчуваючи особисту неприязнь до нього, та маючи умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, вихопив зазначений ніж та, утримуючи його в правій руці, наніс 8 ударів в область тулубу потерпілого, під час нанесення яких ОСОБА_5 намагаючись уникнути ударів, змінював положення свого тіла. Злочинні дії ОСОБА_14 були помічені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підбігли до місця скоєння злочину та відтягнули його від ОСОБА_5 , припинивши таким чином побиття потерпілого.

У результаті злочинних дій ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №120-Е від 03.02.2016 року, заподіяні тілесні пошкодження у вигляді проникаючого поранення тулуба, з раною на шкірі в ділянці 10 міжребір`я по середньо-пахвинній лінії ліворуч, від котрої прямує раньовий канал, проникаючий до черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, та яка супроводжувалась явищами внутрішньочеревної кровотечі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя. Інші виявлені у нього рани: в поперековій ділянці тулуба праворуч, 5-ть ран правої сідниці та 2 рани правого стегна - відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але не більш як 21 день. Виявлені синці та садно на голові - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, та пояснив суду наступне. У нього народилася дочка, він зі своїми друзями святкували в кафе-барі « Паб», вживали спиртне. Повертаючись до дому він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 та помилково прийняв його за свого знайомого з яким у нього в минулому були неприязне ні стосунки. Він почав переслідувати ОСОБА_5 , наздогнав біля торгівельного кіоску «Салтівський м`ясокомбінат», ухопив обома руками зі спини за плечі, підставив подножку, повалив на спину. Ударив кілька разів кулаками по тулубу. Коли ОСОБА_15 дістав складний ніж, він вихопив цей ніж, та тримаючи його в правій руці, поранив потерпілого цим ножем, потім його відтягли від ОСОБА_15 . Вбивати ОСОБА_15 він не хотів. Як тільки почув, що чоловік у лікарні одразу ж поїхав до нього, оплатив лікування. Щиро розкаюється, потерпілому відшкодував спричинену його діями шкоду. Просить суворо не карати, врахувати наявність у нього сім`ї, малолітньої дитини на утриманні, він єдиний годувальник в родині. Не оспорює кваліфікацію його діяння органом обвинувачення. Просить суд врахувати визнання ним своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, та розглядати справу згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, що є його добровільною позицією.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що дійсно 24.01.2016 року близько 00-30 год. Раніше незнайомий йому ОСОБА_7 почав його переслідувати, наздогнавши повалив на спину, наніс йому удари кулаками в область тулубу, коли він намагаючись захиститися, дістав складний ніж, вихопив ніж і спричинив йому ножем тілесні пошкодження. Обвинувачений відшкодував йому всю спричинену шкоду як матеріальну так і моральну. Він пробачив його, просить суд не позбавляти того свободи.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкоджені, небезпечному для життя в момент заподіяння, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною яка обтяжує відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину особою що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначені покарання ОСОБА_7 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_7 іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, добровільно відшкодував спричинену його діями шкоду, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, має сім`ю, малолітню дитини на утриманні, працевлаштований, позитивно характеризується, також суд враховував думку потерпілого ОСОБА_5 , який просить не позбавляти обвинуваченого свободи.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, які відповідно до ст.. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_7 іспитовий строк три роки.

Відповідно до п.п.2.3,4 ч.1. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період випробувального терміну повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишити до набрання вороком суду законної сили без змін.

Речові докази оптичні окуляри передані потерпілому ОСОБА_5 залишити у нього.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням трасологічної експертизи № 12/4.2 315 від 19.04.2016 року в сумі 1760,8 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1