В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013739 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Тартаків, Сокальського р-ну, Львівської обл., громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 30.09.2016 року, приблизно о 20 годині 09 хвилин, зайшов до магазину «OSTIN», що належить ТОВ «ОСТІН», який розташований в ТРЦ «Sky mall» та знаходиться по проспекту Ватутіна 2-Т, в місті Києві. Перебуваючи в даному магазині ОСОБА_4 на стенді помітив чоловічі штани, артикул МР4Р58, вартістю 915 гривень 83 копійки, після чого підійшов до стенду з якого взяв дані штани та ще кілька речей і направився до примірочної магазину. Зайшовши до примірочної вказаного магазину у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи в примірочній, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, зняв штани в які він був одягнений, після чого одягнув чоловічі штани, артикул МР4Р58, вартістю 915 гривень 83 копійки, а по верх них одягнув свої штани та вийшов з примірочної.
Після цього, не маючи наміру розрахуватись за чоловічі штани ОСОБА_4 пройшов через касову зону, де не розрахувався за них та направився до виходу з магазину, таким чином виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину спрацювали сигнальні рамки та його злочинні дії були припинені продавцями даного магазину.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю показав, що дійсно 30.09.2016 року, приблизно о 20 годині 09 хвилин, він зайшов до магазину «OSTIN», який розташований в ТРЦ «Sky mall» та знаходиться по проспекту Ватутіна 2-Т, в місті Києві. Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину він на стенді помітив чоловічі штани, які вирішив поміряти. Перебуваючи в примірочній, він вирішив викрасти вказані штани, тому одягнув їх під свої особисті та вийшов з примірочної. Після цього, не розрахувавшись за майно направився до виходу з магазину, однак при виході з магазину спрацювали сигнальні рамки і його затримали працівники охорони магазину. Також додав, що щиро кається у скоєному.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази у кримінальному провадженні: чоловічі штани, артикул МР4Р58 - залишити у володінні власника ТОВ «ОСТІН», магніт округлої форми, сірого кольору, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві /квитанції №012339 від 01.10.2016 року/ - повернути власнику ТОВ «ОСТІН».
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: