Справа № 357/8318/16-к
1-кп/357/726/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ПАТ «Укрателеком» в особі Київської міської філії ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, розлученого, непрацюючого, з загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 10.06.2006 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 289, 69 КК України - до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.
2) 18.01.2007 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 296, 304, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 04.02.2009 року з Бориспільської ВК №119 згідно з Указом Президента України про помилування від 28.01.2009 року з іспитовим строком 1 рік;
3) 30.07.2010 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.;
4) 13.02.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт
5) 28.05.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
6) 19.06.2015 року вироком Таращанського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу в сумі 170 000 грн.
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
26 травня 2016 року, приблизно о 14 год. 40 хв. він, перебуваючи поблизу будинку №1, що по провулку Будівельників у м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав кришку чавунного люку телефонної мережі «Л» телефонного колодязя N2756 «Б» вартістю 485 гривень, який належить ПАТ «Укртелеком», погрузивши його в багажник автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_4 на вказаному автомобілі з місця скоєння злочину зник разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ПАТ «Укртелеком» майнової шкоди на загальну суму 485 гривень.

Крім цього, 20 червня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належного потерпілому ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Nokia 1280» ІМЕІ: НОМЕР_2 вартістю 218 грн. 50 коп.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 218 грн. 50 коп.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, тобто і опію ацетильованого, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15,19 та 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Однак, всупереч вищевказаних вимог Закону, 22 серпня 2016 року, приблизно о 14 год. 35 хв., ОСОБА_4 знаходячись біля будинку № 9 по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Біла Церква, Київської області, на землі незаконно придбав - знайшов прозорий поліетиленовий пакет в якому знаходився презерватив з рідиною коричневого кольору та оглянувши даний презерватив та впевнившись, що рідина в ньому є наркотичним засобом, а саме опієм ацетильованим, взяв вищевказаний пакет та поклав до внутрішньої кишені сумки, яку тримав на плечі тим самим почав незаконно зберігати дану речовину для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, приблизно о 15 годині 10 хвилин, позаду будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 зупинено працівниками поліції на предмет зберігання заборонених предметів. В ході особистого обшуку в присутності понятих, з внутрішньої кишені сумки, яку останній тримав на плечі, було вилучено прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходився презерватив з рідиною коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Визначена маса наркотичного засобу (опію ацетильованого) у перерахунку на суху речовину становить 0,497 г., яку ОСОБА_4 ,. посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочинів. При цьому з приводу таємного викрадення чужого майна пояснив, що викрадений люк здав у пункт прийому металобрухту а телефон здав у ломбард на власний паспорт, кошти від продажу викраденого витрачав на власні потреби, а саме їжу, спиртні напої. Наркотичну речовину мав намір вжити сам, наміру збувати не мав. Цивільний позов визнав у повному обсязі, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, представник потерпілого та потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

-за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

-за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Водночас суд вважає неправильною та зайвою кваліфікацію дій обвинуваченого двічі за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки дії обвинуваченого мають одні ті ж кваліфікуючі ознаки та мають кваліфікуватися за однією частиною однієї і тієї ж статті КК України лише один раз.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що є злочинами середньої тяжкості, наслідки які настали від їх вчинення у вигляді завдання матеріальної шкоди, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 незважаючи на звільнення від відбування покарання з випробуванням під час іспитового строку знову скоїв ряд злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, що свідчить, що він на шлях виправлення не став та є особою, схильною до систематичного вчинення злочинів, в тому числі проти власності; обвинувачений по місцю проживання дільничним офіцером поліції характеризується посередньо як неконфліктний, скарг від сусідів не надходило, має задовільний стан здоров`я.

З огляду на вищевказані обставини, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання вини та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_5 .

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Суд також враховує думки представника потерпілого ОСОБА_6 , який у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду, потерпілий ОСОБА_5 просить суворо не карати обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи цивільний позов суд входить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог КПК України доказом, який підтверджує розмір завданої злочином шкоди, є висновок судової експертизи.

Прокурором, у зв`язку із заявленою до стягнення суми, суду надано висновок судової товарознавчої експертизи від 13.06.2016 року, відповідно до якої ринкова вартість бувшої у використанні металевої кришки люка телефонної мережі станом на 26.05.2016 року становить 485 грн. Саме на таку суму інкримінується викрадення люка обвинуваченому.

При цьому суд не бере до уваги надану до позову довідку розрахунку вартості викраденої кришки колодязя, оскільки дана довідка видана цивільним позивачем і може бути лише підставою для відкриття кримінального провадження та не є доказом завданої злочином шкоди у цивільному позові в кримінальному провадженні.

З огляду на викладене цивільний позов підлягає задоволенню саме на суму встановленої досудовим розслідуванням шкоди, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у справі стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України частково приєднати невідбуте покарання призначене за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Вирок Таращанського районного суду від 19.06.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в умовах СІЗО, взявши його під варту із залу суду.

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 485 (чотириста вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 440 (чотириста сорок) грн. 20 коп.

Речові докази у справі а саме:

-мобільний телефон марки ««Nokia 1280» залишити потерпілому ОСОБА_5

-Прозорий поліетиленовий пакет з презервативом з опієм ацетильованим маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,497 г, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1