Справа № 372/2441/16-к
Провадженн №1-кп-157/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000185 від 22 червня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кочогот Мардакертського району Республіки Вірменія, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 з 03 лютого 2016 року перебував на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції, в зв`язку із чим, відповідно примітки 1 до ст.364 КК України, був службовою особою.

Відповідно до ст.68 Конституції України та ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» ОСОБА_5 зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.1,4,5,6 Закону України «Про державну виконавчу службу» завдання державної виконавчої служби здійснення виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Державним виконавцем є, зокрема, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Працівники органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну службу» - державні службовці зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
Згідно п.1 «Положення про Державну виконавчу службу України», затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 385/2011 Державна виконавча служба України (далі ДВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.
Згідно п.5 «Положення про Державну виконавчу службу України», затвердженого Указом Президента України від 06.04.201року № 385/2011 ДВС України з метою організації своєї діяльності: 1) організовує роботу державних виконавців, перевіряє їх діяльність і вживає заходів щодо її поліпшення, здійснює керівництво, контроль та перевірку організації роботи структурних підрозділів територіальних органів Мін`юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; 2) забезпечує в межах повноважень проведення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх реалізацією в апараті ДВС України та структурних підрозділах територіальних органів Мін`юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; 3) здійснює добір кадрів в апарат ДВС України та на керівні посади в структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України, формує кадровий резерв на відповідні посади, бере участь в організації роботи з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДВС України та структурних підрозділів територіальних органів Мін`юсту України, які забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; 4) організовує планово-фінансову роботу в апараті ДВС України, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку; 5) здійснює у межах повноважень разом із відповідними центральними органами виконавчої влади контроль за використанням державних коштів, передбачених для реалізації проектів, виконання програм, у тому числі міжнародних; 6) забезпечує представництво інтересів ДВС України у судових та інших органах; 7) організовує ведення діловодства та архіву відповідно до встановлених правил; 8) забезпечує у межах повноважень реалізацію державної політики стосовно державної таємниці, контроль за її збереженням у апараті ДВС України; 9) здійснює управління об`єктами державної власності; 10) затверджує зразки та описи печаток органів державної виконавчої служби; 11) організовує роботу щодо соціально-побутового забезпечення працівників ДВС України, їх соціального захисту.
Відповідно до ст.1,2,11,17,49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.
Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Судовий наказ підлягає виконанню державною виконавчою службою, відповідно вказаний виконавчий документ являється підставою для відкриття виконавчого провадження.
Виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
ОСОБА_5 перебуваючи при виконанні службових обов`язків на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції, будучи службовою особою, в один із днів третьої декади квітня 2016 року вирішив налагодити схему одержання неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності на постійній основі шляхом створення штучних перешкод у своєчасному знятті арешту з рахунків.
Реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, озвучив громадянину ОСОБА_7 , який являється виконавчим директором Обслуговуючого кооперативу «Дніпровська Хвиля - Комфорт», на рахунки якого ним же, ОСОБА_5 , 12.05.2016 відповідною постановою накладено арешт, що зможе за передачу йому неправомірної вигоди у сумі 12500 гривень своєчасно та безперешкодно зняти арешт з рахунків, тобто вчинити в інтересах громадянина ОСОБА_7 дії з використанням службового становища. На вказане громадянин ОСОБА_7 , маючи побоювання щодо створення штучних перешкод у своєчасному знятті арешту з рахунків його кооперативу, погодився та домовився про надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 12500 гривень.
01.07.2016 близько 14 год. 20 хв., на вулиці біля приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не бажаючи негативних наслідків для себе громадянин ОСОБА_7 , на виконання попередньої домовленості, надав ОСОБА_5 за вчинення вказаних вище дій у якості неправомірної вигоди грошові кошти у сумі 12500 гривень, а ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання одержав вказані грошові кошти, які обернув на свою користь, за виконання дій з використанням наданої йому влади та службового становища за своєчасне та безперешкодне зняття арешту з банківських рахунків вказаного кооперативу.
01.07.2016 року в ході особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме грошові кошти у сумі 12500 гривень.
11.10.2016 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у одержанні ним, як службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади чи службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання у виді штрафу в розмірі 1250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 21250 грн., в дохід держави, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
Під час розгляду кримінального провадження, обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Обвинувачений зазначав, що вказана угода укладена ним добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Захисник підтримав позицію обвинуваченого та прокурора.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості та додані до неї документи, суд встановив наступне.
Винні дії ОСОБА_5 відносяться до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною КК України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а тому укладення угоди узгоджується з положеннями ч.4 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені підпунктами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Заставу внесену 04.07.2016 року згідно квитанції №47 ОСОБА_8 в розмірі 68900 грн. доцільно повернути заставодавцеві.

Керуючись ст.ст.469, 472-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 22 червня 2016, укладену між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 21250 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
Речові докази у кримінальному проваджені грошові кошти в розмірі 12500 грн. повернути за належністю фінансовому відділу ГУ СБ Україниу м.Києві та Київській області, мобільні телефони Iphone 5S чорного кольору та Samsung DUOS чорного кольору повернути за належністю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 1320 грн. 45 коп.
Заставу внесену згідно ухвали Печерського районного суду м.Києва від 02 липня 2016 року у справі №757/31660/16-к ОСОБА_8 згідно квитанції №47 від 04.07.2016 року в розмірі 68900 грн. повернути заставодавцеві.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1