Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1673/16-к
Провадження № 1-в/553/940/2016
У Х В А Л А
Іменем України
27.04.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника колонії - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2016 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_6 з передачею останнього на поруки трудовому колективу ТОВ "КА-РЕ", посилаючись на те, що ОСОБА_6 відбув 2/3 частину покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2010 року.

В ході судового розгляду справи заявник адвокат ОСОБА_5 уточнив зміст клопотання, просив суд замінити засудженому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі іншим більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з утриманням в дохід держави 10 % заробітку.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та прокурор в судовому засіданні з приводу вирішення клопотання поклались на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2010 року засуджений за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.10.2010 року вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2010 року змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч. 3 на ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі з 16.04.2009 року, з 04.06.2011 року міру покарання відбував в Бориспільській виправній колонії УДПтС України в м. Києві та Київській області (№ 119), 17.12.2015 року був етапований до СІЗО м. Києва, а з 12.02.2016 року утримується в ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.02.2016 року в строк покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.05.2010 року з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.10.2010 року, зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 16.04.2009 року по 18.10.2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Станом на 27.04.2016 року засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини строку покарання, кінець строку покарання 14.10.2019 року.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.
Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року, при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_6 , затвердженої начальником ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) 20.04.2016 року, довідки про стягнення та заохочення, матеріалів особової справи засуджений за час відбування покарання в СІЗО м. Івано-Франківськ характеризувався посередньо, за порушення встановлених правил поведінки мав 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав; з 04.06.2011 року відбував покарання в Бориспільській виправній колонії УДПтС України в м. Києві та Київській області (№ 119), за період відбування покарання характеризувався нестабільною поведінко, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 2 рази поміщався до ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ, 3 стягнення на даний час не зняті та не погашені, мав 6 заохочень; 17.12.2015 року етапований до СІЗО м. Києва, де за допущене порушення встановленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення на даний час не зняте та не погашене, заохочень не мав.

З 12.02.2016 року ОСОБА_6 міру покарання відбуває в ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64), характеризується посередньо, встановлених правил поведінки та розпорядку дня намагається дотримуватися. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не має. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, під контролем виконує їх законні вимоги. На даний час працевлаштований на виробництві установи слюсарем в бригаді по виготовленню металевих виробів, до праці ставиться задовільно, з поставленими виробничими завданням справляється. Намагається дбайливо відноситися до майна установи та виробничого інструменту, здійснює за ним належний догляд, використовує тільки за призначенням. Зарахований до участі в програмах диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Духовне відродження", відвідує храм Святого Миколая Української Православної церкви при установі. Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити вірні для себе висновки. У вільний від роботи час читає художню та релігійну літературу, дивиться програми телебачення. Підтримує зв`язки з матір`ю та батьком, дружиною та синами.

За характером скритний, хитрий, цілеспрямований, вимогливий до себе. В середовищі засуджених намагається підтримувати рівні відносини, може підпорядковувати своєму впливу інших засуджених. Ззовні охайний, вимог особистої санітарії та правил гігієни дотримується. За станом здоров`я працездатний, перебуває на диспансерному обліку в медичній частині установи. Рівень розвитку інтелекту середній. Вину у скоєному злочині, згідно вироку суду, визнає частково. Міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що він в період відбування покарання в Бориспільській виправній колонії УДПтС України в м. Києві та Київській області (№ 119) регулярно залучався до праці, до виконання дорученої роботи ставився сумлінно, за що неодноразово заохочувався. Разом з тим, у жовтні-грудні 2015 року його поведінка значно змінилась в бік погіршення, він допускав неодноразові порушення режиму утримання, що виразились у зберіганні заборонених предметів (мобільного телефону), за що накладені дисциплінарні стягнення, 06.10.2015 року та 20.11.2015 року у виді поміщення до ДІЗО, а 21.10.2015 року переведення до ПКТ, крім того, 21.12.2015 року засуджений заподіяв собі тілесні ушкодження, за що 28.12.2015 року накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Засуджений в судовому засіданні не заперечував факт вчинення зазначених порушень, пояснив необхідність користування мобільним телефоном складними сімейними проблемами, згодом зазначив про те, що вчиняв не усі вищезазначені порушення. Разом з тим, пояснив суду, що рішення про накладення на нього дисциплінарних стягнень не оскаржував.

Питання про звернення до суду в порядку ст. 154 КВК України з поданням про заміну ОСОБА_6 покарання більш м`яким вирішувалось на засіданні комісії ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) по розгляду матеріалів на умовно-дострокове звільнення, переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до дільниці соціальної реабілітації, до застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміннагляду, переведення на максимальний рівень безпеки, рішенням № 9 від 01.04.2016 року відмовлено в поданні матеріалів на засудженого ОСОБА_6 як такого, що не досяг необхідного ступеню виправлення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 станом на час вирішення даного клопотання відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник адвокат ОСОБА_5 зазначив про можливість працевлаштування засудженого ОСОБА_9 після звільнення з місць позбавлення волі до ТОВ "КА-РЕ".

На підтвердження достовірності вказаних тверджень суду надано лист за підписом генерального директора ТОВ "КА-РЕ" № 03-16/01 від 16.03.2016 року, згідно з яким товариство має можливість прийняти на роботу ОСОБА_6 на посаду менеджера з продажу в оптовій торгівлі з посадовим окладом 2000,00 грн., співробітники усно повідомлені про можливість прийняття на посаду раніше засудженої людини та не мають заперечень проти цього.

З огляду на те, що ТОВ "КА-РЕ" розташоване в м. Києві, тоді як місце проживання ОСОБА_6 знаходиться в м. Кременчуці Полтавської області, заявником на підтвердження забезпечення ОСОБА_6 житлом у м. Києві надано копію договору оренди квартири (жилого приміщення) від 25.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6 .

Проте вказаний договір викликає сумніви у його достовірності з огляду на відсутність доказів наявності у орендаря документу, який дає право укладати правочин в інтересах ОСОБА_6 , а у орендодавця доказів на підтвердження права розпоряджатись відповідним нерухомим майном та вчиняти відносно нього правочини, а також зважаючи на той факт, що вказаний договір не зареєстрований у виконавчому органі місцевої влади, що є обов`язковим згідно чинного житлового законодавства.

Поряд з вищенаведеним, вирішуючи клопотання адвоката, суд бере до уваги той факт, що ним не доведено обставин, які згідно чинного законодавства дають підстави для застосування положень ст. 82 КК України та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, тоді як сам по собі факт відбуття засудженим 2/3 частини строку покарання не є підставою для цього, а наявність неповнолітніх дітей та хворої дружини згідно чинного законодавства не є обставинами, що мають істотне значення для заміни засудженому покарання більш м`яким.

Представник ПВК № 64 в судовому засіданні пояснив, що на даний час засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, зважаючи на його нестабільну поведінку та наявність непогашених стягнень.

Таким чином, встановлені судом обставини, на переконання суду, дають підстави стверджувати про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 норм ст. 82 КК України, з огляду на його посередню характеристику, оскільки його поведінка в період відбування покарання, в тому числі неналежне ставлення до режиму утримання, що призвело до застосування найтяжчих дисциплінарних стягнень, які не зняті та не погашені, й відсутність заохочень в період з липня 2015 року, задовільне ставлення до праці, свідчать про неможливість визнати, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність того факту, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, у зв`язку з чим вважає, що застосування положень ст. 82 КК України та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 82 КК України та ст. 537,539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити..

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1