Справа № 308/2025/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2016 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не судимого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, в якому захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2016 року.
Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Строк дії ухвали визначено з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 - 28.02.2016 р. до 13 год. 55 хв. 27.04.2016 року.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, 27.02.2016, близько 20 год. 15 хв. на пл. Богдана Хмельницького в районі готелю «Ужгород», здійснив напад на громадянина Бангладешу ОСОБА_9 , та заволодів гаманцем потерпілого, у якому знаходились особисті документи на ім`я ОСОБА_10 та грошові кошти у сумі близько 400 грн., чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене, ч.2 ст. 187 КК України.
В клопотанні прокурор вказує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який по класифікації злочинів відноситься до тяжких. Зазначає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків кримінального провадження, схиливши їх до дачі неправдивих показань. Крім цього ОСОБА_8 може впливати на інших співучасників вчинення кримінального правопорушення, які ще не встановлені слідством та переховуються від досудового розслідування, дати неправдиві покази. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання прокурора задоволено з наведених у ньому мотивів.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01.03.2016 року та винести нову, якою ОСОБА_8 обрати запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, на думку захисту, слідчий суддя неправильно оцінив сукупність даних, які містилися у представлених для розгляду клопотання матеріалах, в яких відсутні докази, що вказували б на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підзахисним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Крім цього слідчим суддею не враховано, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містили даних, які б вказували про те, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування та суду або перешкоджав кримінальному провадженню. Матеріали кримінального провадження не містять також даних, які б вказували про те, що існують ризики, що ОСОБА_8 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом з цим, у змісті ухвали слідчого судді не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. В супереч ч. 4 ст. 196 КПК України слідчим суддею не вказана кінцева дата дії своєї ухвали. При розгляді апеляційної скарги сторона захисту також просить врахувати, що ОСОБА_8 молодий за віком, є військовослужбовцем Національної Гвардії України, в якому був зарахований добровольцем, захищаючи країну, приймав участь у бойових діях на сході України під час виконання антитерористичної операції, був пораненим, має міцні соціальні зв`язки за місцем постійного проживання, має родину та утриманців, є зарученим (довідка з PАГСy).
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1, п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого, ОСОБА_8 підозрюється в кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, вчиненому за обставин, які встановлені показаннями потерпілого ОСОБА_11 , протоколом огляду та вилучення від 17.02.2016 року, рапортом інспектора №2 батальйону УПП в м.Ужгород та Мукачево ОСОБА_12 (а.п.12-14, 18-24, 25).
Отже, доводи захисника про те, що твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є припущеннями та не підтверджуються матеріалами справи, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами за клопотанням.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя додержав вимоги ст.ст. 132, 176 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 проходить військову службу у НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Відповідно до відпускного квитку № НОМЕР_3 солдата ОСОБА_8 , він звільнений у відпустку по 24.01.2016 року, тобто існує підстава перевірки законності його перебування у м.Ужгород 27.02.2016 року та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, що свідчить про те, що ОСОБА_8 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.
Крім цього, ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , спроба втечі від працівників патрульної поліції під час його затримання та намагання знищити речові докази, переконують у тому, що перебуваючи на волі він може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків або вдатись до перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб.
Тому, доводи апеляційної скарги про непереконливість клопотання слідчого та міцність його соціальних зв`язків не можуть бути враховані як підстава для скасування ухвали слідчого судді і застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу з огляду на те, що переконують саме в зворотному.
Отже, слідчий суддя мав підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вдатись до незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших невстановлених слідством співучасників вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляції про те, що слідчим суддею не вказана кінцева дата дії ухвали не заслуговують на увагу, оскільки слідчим суддею, відповідно до вимог ч.4 ст.196 КПК України вказана дата строку дії ухвали, а саме 13 год. 55 хв. 27.04.2016 року (а.п.55)
Постановляючи ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України обґрунтовано не визначив йому розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного (молодий за віком, наявність постійного місця проживання), наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою та не утворюють підставу для застосування менш суворого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 419, 422 КПК України апеляційний суд,-
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2016 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з момент у її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: