Справа № 183/3882/16
№ 1-кп/183/710/16
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002040, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.11.2002 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ст.ст. 69,70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-03.11.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-14.09.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

-02.04.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-17.07.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. Згідно ухвали Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 року звільнений умовно - достроково, не відбутий строк 10 місяців 26 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 травня 2016 року близько 00 годин 35 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переліз через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де, витягнувши скло з віконної рами в коридорі вказаного будинку, через віконну раму проник всередину будинку, звідки таємно викрав два бідони з медом по 40 л кожен, тачку «кравчучку» та Ікону Божої Матері, які належать ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 672 гривні 08 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Показав, що влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає, він ввечері проходив по АДРЕСА_2 , та зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 з метою відшукання металу, оскільки вказане домоволодіння йому здавалося покинутим. В ході огляду домоволодіння він вийняв скло з віконної рами коридору житлового будинку, проник таким чином всередину будинку і забрав 2 металеві бідони з медом, тачку «кравчучку» та ікону Божої Матері. В скоєному щиро кається.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду, претензій майнового характеру до обвинуваченого він не має.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вина обвинуваченого підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які досліджені судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Тому, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у розмірі ближче до мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки підстав для застосування положення ст. 69 КК України суд не вбачає.

Між тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілого, який залишив вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що до обвинуваченого може бути застосовано положення ст. 75 КК України і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд виходить з того, що не дивлячись на те, що обвинувачений є неодноразово судимою особою, йому все ж таки може бути надана судом можливість, як виняток, довести самому собі та суспільству, що він може без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі самостійно змінити свій спосіб та погляди на життя на краще, виправитись та бути корисним членом цивілізованого суспільства.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: бідон на 40 л з медом, тачку «кравчучку» та Ікону Божої Матері, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими їх власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №2940-16 від 21.06.2016 року) в сумі 176 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його оголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1