Справа № 635/4670/16-к
Провадження № 1-кп/635/573/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покотилівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України,
в с т а н о в и в:
14 грудня 2015 року в 19.00 годин, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_4 , біля кіоску «ФЛ-П Лукич» в смт. Покотилівка по вул. Кірова, Харківського району, Харківської області, яка прохала відремонтувати її ноутбук «Samsung модель R 58 Plus NP-R58DYLC/SEK» після чого відніс ноутбук до себе додому та відремонтував його. Далі ОСОБА_5 , шляхом обману, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заволодів ноутбуком «Samsung модель R 58 Plus NP-R58DYLC/SEK», який належить ОСОБА_4 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5371 від 20.05.2016, 2583 грн. 33 коп.
Після чого ОСОБА_5 в подальшому розпорядився викраденим ноутбуком за власним розсудом, а саме, продав його своєму знайомому ОСОБА_6 , котрий мешкає по АДРЕСА_2 та витратив гроші на особисті потреби, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2583 грн. 33 коп.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 21 травня 2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав обвинувачення в обсязі підозри на час підписання даної угоди. Угода містить відомості щодо наслідків її укладення та невиконання угоди про примирення.
Сторонами, між якими укладено угоду про примирення, узгоджено покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі. Також сторони погоджуються застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до положень п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.
Відповідно до ст.474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладенні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст.67 КК України, не встановлено.
Судом встановлено, що узгоджена між сторонами угода про примирення, вид покарання ОСОБА_5 , відповідають нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, визначена з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, та відсутністю обставин, що обтяжують покарання. ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженого покарання, відшкодував завдані збитки та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 5371 від 20.05.2016 року в розмірі 176,20 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави згідно зі ст.124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 21 травня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001867, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 5371 від 20.05.2016 року в розмірі 176,20 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази: ноутбук марки Samsung модель R 58 Plus, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - вважати повернутим за належністю.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суддя - ОСОБА_1