1 із 4 Справа №303/5934/16-к
Провадження 1-КП/303/505/16
Номер рядка статистичного звіту-18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0001883 відносно
ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, проживає у громадянському шлюбі, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого в порядку статті 89 КК України, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 15 - частини 3 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 26 серпня 2016 року, близько 04 години 40 хвилин, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою незаконного заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, діючи навмисно, таємно, шляхом пошкодження врізного замка вхідних дверей, проникли в середину магазину «Авто-універсам», розташованого по АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 .
З вказаного вище магазину таємно викрали належне ОСОБА_5 майно, а саме: два комплекти опорних стойок до автомобіля марки ВАЗ 2170, вартістю 500 гривень 00 копійок; акумуляторну батарею марки «Autoport 88 Ah 12 V 8000 А EN», вартістю 1840 гривень 00 копійок; ноутбук марки «ASUS», бувший в користуванні вартістю 3500 гривень 00 копійок та грошові кошти в сумі 240 гривень 00 копійок.
Однак, довести свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном потерпілого, ОСОБА_3 та невстановлена досудовим розслідуванням особа не змогли, із незалежних від них обставин, так як ОСОБА_3 був затриманий потерпілим ОСОБА_7 та переданий працівникам поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище. При цьому зазначив, що дійсно 26 серпня 2016 року, зустрів свого знайомого(точного прізвища не знає), попередньо домовившись, близько 04 години 40 хвилин, з метою заволодіння чужим майном, проникли в середину магазину «Авто-універсам», розташованого по вулиці Свалявській, 23 в місті Мукачево. Підтвердив, що дійсно ним особисто з магазину викрадено два комплекти опорних стойок до автомобіля марки ВАЗ 2170, акумуляторну батарею марки «Autoport 88 Ah 12 V 8000 А EN», ноутбук марки «ASUS». На теперішній час викрадені речі

2 із 4
повернуті потерпілому, який безпосередньо затримав його на місті вчинення злочину.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.
При цьому, суд враховує позицію потерпілого який не звертався до суду з цивільним позовом, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишив на розсуд суду.
Згідно експертного висновку Мукачівського відділення Закарпатської торгово - промислової палати за №237/5 від 16 вересня 2016 року вартість викраденого становить: два комплекти опорних стойок, до автомобіля марки ВАЗ 2170 коштують 500 гривень 00 копійок; акумуляторна батарея марки «Autoport 88 Ah 12 V 8000 А EN» коштує 1840 гривень 00 копійок; ноутбук марки «ASUS», бувший в користуванні коштуе 3500 гривень 00 копійок.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на момент вчинення злочину, з урахуванням вимог статтей 88-90 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимість.
В судовому засіданні обвинувачений не заперечив, що вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою зі своїм знайомим, прізвище якого не пам`ятає, при цьому зазначив, що саме його знайомий відкривав вхідні двері (шляхом пошкодження врізного замка).
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - частиною 2 статті 15- частиною 3 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із

3 із 4
особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочин (замах), передбачений частиною 2 статті 185 КК України, які в силу статті 12 КК України є тяжким злочином. В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Частиною 2 статті 4 КК України визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність , що діяв на час вчинення цього діяння.
Закон про кримінальну відповідальність , що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі відповідно до частини 2 статті 5 КК України.
Станом на 18 жовтня 2016 року стаття 76 КК Україні є чинною в редакції Закону № 1492-VIІІ від 07 вересня 2016 року одна, вона погіршує становище особи.
У свою чергу, редакція, цієї статті, яка була чинною на момент вчинення злочину було передбачено право, а не обов`язок суду на покладення на засудженого обов`язків, перелічених у пунктах 1-6 цієї статті. В новій редакції статті суд вже зобов`язаний покласти на засудженого такі обов`язки як періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, також може додатково покласти обов`язки, передбачені в пунктах 1-6 частини 2 статті 76 КК України.
Таким чином, застосування підлягає стаття 76 КК України в редакції, яка існувала на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки вказані вище зміни не має зворотної дії в часі.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2016 року запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 43500 гривні.
В свою чергу, відповідно до частини 6 статті 182 КПК України з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачений та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосування запобіжного захожу у вигляді застави.
Згідно з частиною 3 цієї статті, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодателю у вчинені якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпеченням належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

4 із 4
Частиною 8,11 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, внесена ним застава звертається в дохід держави, в протилежному випадку повертається заставодавцю. Таким чином, внесена заставодавцем сума застави підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.
З урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне для забезпечення виконання вироку та з метою уникнення наявних у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України (вчиняти інші кримінальні правопорушення) залишити запобіжний захід у вигляді застави без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази повернути потерпілому. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15- частиною 3 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пунктів 2,3 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
До вступу вироку в законну силу, засудженому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді застави - залишити без змін.
Після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю суму застави у розмірі 43500 (сорок три тисячі п`ятсот) гривень, що була внесена на розрахунковий рахунок та не підлягає стягненню за виконанням вироку суду.
Речові докази: два комплекти опорних стойок, до автомобіля марки ВАЗ 2170, акумуляторну батарею марки «Autoport 88 Ah 12 V 8000 А EN», ноутбук марки «ASUS», повернути потерпілому ОСОБА_5 , в якого вони знаходяться на зберіганні.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Головуюча ОСОБА_1