Справа № 137/2287/14-к.

У Х В А Л А
10.11.2014р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючої судді: ОСОБА_1
з участю секретаря : ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
представника ВК № 123: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Липовецьким районним судом Вінницької області 01.08.2013 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 8 місяців позбавлення волі,
30.10.2014 року до Літинського районного суду Вінницької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виправній колонії №123 (далі ВК №123) Управління державної пенітенціарної служби України Вінницької області, надійшло клопотання , в якому він просить суд звільнити його від покарання у зв`язку з хворобою.
У судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку засуджений своє клопотання підтримав та просить дати йому можливість пролікуватися за межами виправної колонії. Пояснив, що він більше 20 років хворіє на ішемічну та гіпертонічну хвороби .
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого з підстав відсутності причин його звільнення від відбування покарання за хворобою.Пояснив, хвороби, якими хворіє засуджений не входять до Переліку хвороб, які є підставою для звільнення від відбування покарання.
Начальник медичної частини Літинської ВК №123 ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 захворів гіпертронічною хворобою серця ще до позбавлення волі, та добавив, що даний засуджений хворіє вищезгаданим захворюванням уже протягом 20 років. Також представник ВК №123 зазначив, що стан його здоров`я протягом часу утримання засудженного у Літинській ВК №123 є відносно задовільним, він періодично лікується. Хвороби , які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання відповідно до наказу № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» від 15.08.2014(далі Перелік) - у засудженого не виявлено.
Відповідно до ч.2 ст.84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ч. 5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений хворіє на ішемічну хворобу 1 ступеня. Важливо зазначити про те, що вищезгадана хвороба не набула статусу захворювань, визначених п.п. 8.1 та 8.2 Переліку.
Однією із підстав для звільнення від подальшого відбування покарання у місцях позбавлення волі, засукджений зазначає - спричинення фізичних страждань засудженому, що є порушенням Конституції України.
Відповідно до практики Європейського суду зазначено, що порушення статті 3 Конвенції не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги (див. рішення «Мельник проти України». Хоча статтю 3 Конвенції не можна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов`язок звільнити затриманого за станом здоров`я, вона все ж зобов`язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу (див. рішення «Рівьєр проти Франції» ).
Враховуючи наведене, та беручи до уваги практику Європейського суду, яка не покладає на державу загальний обов`язок звільнити засудженого за станом здоров`я, а також беручи до уваги національне законодавство, яким визначено перелік хвороб, що є підставою для звільнення, суд вважає що клопотання не підлягає до задоволення. Оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_5 не страждає на хвороби, які відповідно до національного законодавства є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою.
На підставі ст.ст. 84 КК України, ст.154 КВК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , що відбуває покарання у виправній колонії №123 Управління державної пенітенціарної служби України Вінницької області про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб після проголошення.
Суддя:ОСОБА_1