Справа № 198/695/16-к
У Х В А Л А
іменем України
18.11.2016 року слідчий суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Юр`ївського ВП ОСОБА_3 , прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр`ївка клопотання заступника начальника СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, не одруженого, ніде не працюючого, з неповною середньою освітою , зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в рамках кримінального провадження № 0000149 від 08.07.2016 року,

В с т а н о в и в:

Заступник начальника СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

В клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення і достатньою підставою вважати, що такі ризики існують є ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 є раніше судимим, а відтак, перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, а окрім того, відразу після проведення обшуку території домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 та виявлення в ньому набоїв , разом з наркотичними засобами, останній з місця мешкання поспіхом виїхав та місце його перебування не відоме, що дає підстави слідству вважати про можливість переховування ОСОБА_5 від органів слідства та / або суду.

Також, слідство враховує, що ОСОБА_5 в місці свого проживання має нестійкі соціальні зв`язки, ніде не працює та офіційних джерел для заробітку не має, інших осіб на своєму утриманні також не має.

Відтак, враховуючи викладене, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення , слідчий клопотав про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та захисник останнього ОСОБА_6 проти задоволення поданого клопотання заперечували, вказуючи на те, що підозрюваний в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, окрім того, місце проживання покинув у зв`язку з тим, що поїхав на заробітки, а не через наміри переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, а відтак, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заступник начальника СВ Юр`ївського ВП ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , що згідно постанови від 18.11.2016 року включений до групи прокурорів в даному кримінальному провадженні (ас. 45), в судовому засіданні заявлене клопотання повністю підтримали та просили таке задовольнити.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_4 , щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КК України, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , оцінивши надані до клопотання докази в їх сукупності, проходжу до наступних висновків:

- так, статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й тримання під вартою.

Відповідно до ч .4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування, та згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 вбачається, що 08.07.2016 року до останнього за заявою ОСОБА_8 внесені відомості про те, що ОСОБА_5 за місцем мешкання по АДРЕСА_1 зберігає наркотичну речовину «марихуана», з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому, 22.07.2016 року до ЄРДР внесені відомості про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння, в якому мешкає ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 24 набої калібрами 5, 6 міліметрів - 14 штук, 7, 62 міліметра - 10 штук з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України (ас. 7).

Згідно постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 30.09.2016 року (ас. 8) кримінальне провадження № 0000149 від 08.07.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 309 КК України об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000162 від 22.07.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України.

30.09.2015 року, згідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України, батько підозрюваного ОСОБА_9 , а 18.11.2016 року безпосередньо ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 278 КПК України, отримав письмове повідомлення про підозру, а відтак, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, набув статусу підозрюваного (ас. 48-50).

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_5 18.11.2016 року о 09.00 год., про що свідчить підпис останнього на клопотанні про його отримання (ас. 60).

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

В частині 1 ст. 194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Додані до клопотання слідчого докази, а зокрема копія протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 від 11.07.2016 року (ас. 9-10), копії висновків експерта № 7/4.6-471 від 04.08.2016 року, № 7/3.2-469 від 02.08.2016 року, № 1/8.6/2022 від 29.08.2016 року (ас. 11-26), копії протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 22.08.2016 року (ас. 27-30), копія протоколу обшуку від 21.07.2016 року (ас. 31-32), копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.11.2016 року (ас. 46-47) - є вагомими і достатньо обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, максимальне покарання за які передбачено до семи років позбавлення волі, при цьому, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України віднесено до категорії тяжких.

Доводи прокурора і слідчого про наявність ризику передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 вчинити інші кримінальні правопорушення обґрунтовані тим, що останній є раніше судимим, однак з даними доводами погодитися не можливо, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в силу ст. 89 КК України підозрюваний ОСОБА_5 є раніше не судимим.

Суд зауважує, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Відтак, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущенням, нічим фактично не доведеним та не обґрунтованим.
В обґрунтування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий та прокурор посилалися на те, що після проведення обшуку в домоволодінні за місцем мешкання підозрюваного та виявлення в ньому наркотичних засобів та набоїв ОСОБА_5 з місця проживання виїхав у невідомому напрямку, а відтак і в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду.
З матеріалів клопотання вбачається, що в зв`язку з даним органи досудового розслідування зверталися до суду з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, яке було задоволено та з якого вбачається, що батько підозрюваного не знав де перебуває його син (ас. 41-43).
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що після проведення обшуку в його домоволодінні він виїхав на заробітки до м. Херсон, а згодом до м. Києва, при цьому, при проведенні обшуку в його домоволодінні працівники поліції повідомляли його про можливі наслідки після такого обшуку. Окрім того, в даний час його також чекають на заробітках, але він не поїде аж поки не відбудеться суд.
Враховуючи дане, те, що підозрюваний був повідомлений про можливі наслідки після проведення обшуку в його домоволодінні, а також те, що виїхавши на заробітки не повідомив будь кого, навіть батька про місце свого перебування, суд вважає доводи прокурора про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України достатньо переконливими та такими, що заслуговують на увагу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 можна застосувати більш м`який запобіжний захід, а зокрема у вигляді домашнього арешту. Крім того, при розгляді клопотання враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, доволі міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, оскільки підозрюваний мешкає разом з батьком та бабусею.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України 30 вересня 2016 року, а відтак в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчує свою дію 30 листопада 2016 року.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176- 178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В клопотанні заступника начальника СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0000149 від 08.07.2016 року - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, гр. України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за зареєстрованим місцем його постійного проживання за адресою - будинок АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 год. до 06-00 год. щоденно, з дня винесення ухвали по 30 листопада 2016 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати по першому виклику до службових осіб СВ Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на визначений ними час;

2) не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи.

В разі невиконання вищевказаних обов`язків та порушення домашнього арешту до підозрюваного може бути застосовано більш жорсткий засіб.

Дата закінчення дії ухвали - 30 листопада 2016 року о 24-00 год..

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а зокрема Юр`ївського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1