Справа № 4-145/11
ВИРОК

Іменем України

30 травня 2011 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, суддіОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
з участю прокурораОСОБА_3,
захисникаадвоката ОСОБА_4,
представників потерпілихадвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6,
представника цивільного відповідачаОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який народився та проживає в м. Вінниці, 1-ий провул. Київський, 62/96, працює старшим менеджером відділу збуту Вінницького СП ТОВ Поділля-Тютюн, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2010 року біля 12 год. 40 хв. ОСОБА_8, керуючи технічно-справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, в напрямку м. Вінниці, зі швидкістю більш ніж 107 км/год., чим перевищив максимально дозволену на даній дорозі швидкість руху, в районі нерегульованого перехрестя з дорогою в напрямку с. Щітки Вінницького району, не врахував дорожньої обстановки, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, не вибрав безпечної дистанції, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.3 центру дороги та виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_9, який попередньо рухаючись у попутному напрямку, виконував маневр лівого повороту на вищезазначеному перехресті.

Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.5, 12.6 (ґ), 12.3, 13.1, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України та вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.3 Додатку №2 ПДР України:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків,

п. 12.6 (ґ) Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) транспортним засобам: на автомагістралях не більше 130 км/год., на дорогах для автомобілів не більше 110 км/год., на інших дорогах не більше 90 км/год.,

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди,

п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу,

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,

п. 11.4 На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 та 1.3 перетинати забороняється...

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багато скалкового перелому лівої малогомілкової кістки з ушкодженням глибоких вен лівої гомілки, забійної рани потиличної ділянки голови, синців на обличчі, повного травматичного вивиху 1-их зубів верхньої і нижньої щелепи, закритої травми грудей (перелому 3-го ребра зліва, лівобічного гемопневмотораксу, правобічного пневмотораксу), садни в ділянці правого ліктьового суглобу. Смерть потерпілого настала внаслідок закритого скалкового перелому лівої малогомілкової кістки, який належить до тяжких тілесних ушкоджень, в своєму перебігу ускладнився травматичним тромбофлебітом, що призвело до виникнення тромбемболії правої легеневої артерії. Між смертю ОСОБА_9 та травмою лівої гомілки є причинний зв'язок, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №593 від 24.09.2010 року.

Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_8 знаходяться в причинному зв'язку з наслідками.

Підсудний ОСОБА_8 свою вину за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю і суду показав, що в той день їхав власним автомобілем Опель-Омега, його водійський стаж складає 5 років (з 2006 року), причому за час керування автомобілем ДТП не мав. Дорогою підібрав 3 людей, яких підвозив.

Рухався дорогою Немирів-Вінниця траси Стрий-Кіровоград-Знамянка і проїхав с. Писарівку Вінницького району. Біля повороту на с. Щітки Вінницького району, рухався із швидкістю біля 100 км/год. та на перехресті здійснював обгін автомобілів зліва, так як справа було кілька автомобілів. Побачив перед собою автомобіль сріблястого кольору, який різко випередив автомобіль потерпілого справа. При цьому дистанція між його, та потерпілого автомобілями складала більше 50 метрів. В цей час права смуга руху була зайнята іншими легковими автомобілями. Він наблизився до машини потерпілого, який в цей час рухався зі швидкістю біля 50 км/год. і прийняв трохи вправо. Зазначені дії потерпілого він сприйняв ніби потерпілий пропускає його, хоча правий покажчик повороту потерпілий не вмикав. Далі потерпілий повернув вліво, а він натиснув на гальма та вивернув вліво і опинився на зустрічній смузі руху, де на перехресті відбулося зіткнення. При цьому автомобілі контактували: Опель права фара, ВАЗ водійські дверцята. Далі його автомобіль розвернуло багажником до дерева, а автомобіль потерпілого перекинувся.

В скоєному щиро розкаюється і просить суворо не карати та не позбавляти його волі і права керування транспортними засобами, так як його робота вимагає постійних розїздів і використання автомобіля.

Відразу після події, коли ОСОБА_9 ще перебував на лікуванні, передав потерпілим для цих потреб 6000 грн. На поховання кошти не надавав, так як між самими потерпілими (дружиною і сином загиблого) не було визначеності хто буде займатися похованням.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що проживала з ОСОБА_9 однією сімєю та вела з ним спільне господарство в с. Щітки Вінницького району. З січня 1991 року по 23 липня 2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Їх спільній дочці ОСОБА_11 - 16 років. 15 липня 2010 року чоловік ночував вдома, і поїхав біля 6 год. Останніх 6 років чоловік не пив, кинув курити, вів здоровий спосіб життя.

Про аварію дізналася від сусіда і відразу побігла на місце події. В машині знайшла документи, які віддала працівникам міліції. Далі поїхала в лікарню на вул. Київську, де ОСОБА_9І, перебував на лікуванні від дня ДТП, тобто з 15 липня 2010 року, а 25 липня помер.

На його лікування вона витратила як кошти, надані підсудним 3000 грн., так і 2350 грн. власних коштів. Крім того, її витрати на поховання склали згідно з поданими документами 7505 грн. Зазначені витрати просить стягнути зі страхової компанії, яка несе відповідальність за дії підсудного.

З неї ж просить стягнути матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля в сумі 23223 грн.

Підсудним відшкодовано їй моральну шкоду, а тому претензій матеріального і морального характеру до нього вона не має. Просить не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами, так як це поставить у важке становище його власну сімю.

Потерпілий ОСОБА_12 - син загиблого від першого шлюбу суду показав, що коли дізнався про ДТП з батьком, відразу поїхав на місце події, проте застав лише розбитий автомобіль. В 2-ій лікарні провідував батька, з яким не проживав, але спілкувалися. Батько допомагав йому, чим міг, в тому числі матеріально. Він же витратив кошти на лікування батька, частину з яких йому відшкодовано підсудним.

Крім того, поніс витрати на поховання: на вінки, квіти - 700 грн.; 9 днів - 2530 грн.; 40 днів - 3093 грн.; замовив пам'ятник - 5900 грн. Зазначені витрати, а також половину вартості пошкодженого автомобіля просить стягнути зі страхової компанії.

Претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, так як останній відшкодував заподіяну злочином моральну шкоду. Просить не позбавляти підсудного волі, так як він молодого віку і вчинив злочин з необережності. Також просить не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Крім ретельно перевіреного в судовому засіданні повного визнання вини самим підсудним, його вина за ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується також матеріалами справи:

протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди в районі повороту на с. Щітки Вінницького району на автодорозі Стрий-Кіровоград-Знамянка з план-схемою та фототаблицями до нього, з якого видно, що зіткнення відбулося між автомобілями «Опель-Омега»та ВАЗ-2109 (а.с. 4-29);

протоколами оглядів вищевказаних транспортних засобів (а.с. 30-33, 40, 88-101);

висновком експерта №216а від 07.10.2011 року, згідно з яким до пригоди робоча гальмівна система і система рульового керування автомобіля НОМЕР_3 знаходилася в працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що могли б впливати на її вихідні параметри (а.с. 122-126);

протоколом відтворення обстановки і обставин події, згідно з яким ОСОБА_8 розповів і показав, як сталося ДТП (а.с. 131-133);

висновком експерта №223а від 18.10.2010 року (а.с. 143-146), згідно з яким в момент первинного контакту кут між подовжніми осями автомобіля НОМЕР_3 та автомобіля ВАЗ-2109, д.н. 247-16ВВ складав 200±50. На момент первинного контакту автомобіль Опель-Омега знаходився на проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровогорад-Знамянка, на смузі руху в напрямку м. Немирів, а автомобіль ВАЗ-2109 займав дві протилежних смуги руху вищевказаної автодороги. Зіткнення автомобіля НОМЕР_3 та автомобіля НОМЕР_4 сталось на проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка на смузі руху в напрямку м. Немирів;

висновком експерта №224а від 24.10.2010 року (а.с. 155-162), згідно з яким швидкість руху автомобіль НОМЕР_5 перед ДТП , що відповідає довжині слідів гальмування, була більшою за 107,0-112,3 км/год., а мінімальна відстань, на якій знаходився автомобіль Опель-Омега від місяця зіткнення в момент сприйняття ситуації , як небезпечної, при розрахунковій швидкості руху автомобіля, визначається рівною 32,2-33,3 м. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Опель-Омега ОСОБА_8 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1, 11.4, 12.3, 12.6 (г), 13.1 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля Опель-Омега ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109 шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху.

Згідно з висновком експерта №593 від 24.09.2010 року (а.с. 148-150) при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: закритий багато-скалковий перелом лівої малогомілкової кістки з ушкодженням глибоких вен лівої гомілки, забійна рана потиличної ділянки голови, синці на обличчі, повний травматичний вивих 1-их зубів верхньої і нижньої щелеп, закрита травма грудей (перелом 3 ребра зліва; лівобічний гемо пневмоторакс, правобічний пневмоторакс), садно в ділянці правого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих твердих предметів, можливо, за обставин дорожньо-транспортної пригоди 15.08.2010 року.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритого скалкового перелому лівої малогомілкової кістки, який в своєму перебігу ускладнився травматичним тромбофлебітом, що призвело до виникнення тромбемболії правої легеневої артерії. Між смертю ОСОБА_9 та травмою лівої гомілки є причинний звязок.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (бригада швидкої медичної допомоги, що виїздила на місце ДТП та надавали першу медичну допомогу її учасникам) суду підтвердили, що ОСОБА_9 перебував у перекинутому автомобілі ВАЗ-2109 і будучи в свідомості намагався з нього вибратися. Незважаючи на вжиті першочергові заходи і надану допомогу, дорогою до лікарні його стан поступово погіршувався і він втратив свідомість. Інші учасники ДТП отримали незначні тілесні ушкодження.

Оскільки фактичні обставини, за яких сталася ДТП ніким не оспорюються, а підсудний та інші учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів в добровільності та істинності їх позицій немає, суд, за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду, обмежив судове слідство в цій частині допитом підсудного, потерпілих і дослідженням матеріалів справи.

Оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до однозначного висновку про те, що дії підсудного слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин є тяжким, проте вчинений з необережності, особу винного за місцем роботи і проживання характеризується виключно позитивно, раніше не судимий.

Обставин, які б обтяжували покарання, по справі не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання, є щире каяття підсудного, часткове відшкодування матеріальної та повне відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене вище, а також думку потерпілих, які просять підсудного суворо не карати та не позбавляти його волі, інші обставини, які мають істотне значення наявність на утриманні в підсудного малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, проте із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Зважаючи на характер діяння підсудного, яке полягало в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, суд приходить до висновку про необхідність відповідно до ст. 77 КК України застосування до підсудного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, враховуючи думку потерпілих з цього приводу, а також ту обставину, що робота підсудного вимагає використання автомобіля, йому слід визначити мінімальний строк такого покарання.

Запобіжний захід щодо підсудного, зміни не потребує.

Вирішуючи заявлені по справі цивільно-правові вимоги, суд виходив з наступного.

Потерпілими ОСОБА_10 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_16, а також ОСОБА_12 по справі було заявлено цивільні позови до ОСОБА_8 та Страхової компанії «Глобус»про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В ході судового розгляду підсудним повністю відшкодовано потерпілим моральну шкоду і будь-яких претензій матеріального і морального характеру вони до нього не мають, що підтверджується їх письмовими заявами, що є в матеріалах справи.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_10 просить стягнути з СК «Глобус»на її користь витрати на лікування, поховання, а також матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, а всього 36648,81 грн.

Потерпілий ОСОБА_12 просить стягнути з Страхової компанії «Глобус»на його користь матеріальну шкоду в розмірі 37854,44 грн.

Позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно з полісом ВС/9663545 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 42) цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_8 в період часу з 27.01.2010 року по 26.01.2011 року застрахована Страховим товариством «Глобус», причому ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) складає 51000 грн., а за шкоду, заподіяну майну потерпілого 25500 грн.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково. Так, визнає вимоги потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування витрат на лікування, частково визнає витрати на поховання (за винятком витрат на поминальні обіди), а щодо відшкодування витрат на памятник не визнає, так як немає доказів проведення зазначених витрат.

Щодо потерпілої ОСОБА_10 представник визнає вимоги про відшкодування витрат на лікування, частково на поховання (за винятком витрат на оркестр, перевезення, церковну службу та поминальні обіди, щодо яких не представлено документальних підтверджень їх проведення).

Відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, на думку представника відповідача може мати місце лише один раз, спадкоємцям загиблого ОСОБА_9

Правові відносини, що виникли між сторонами, врегульовані Законом України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 1.1 ст. 1 Закону страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиком договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом частини першої статті 1188 ЦК України підставою цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, є вина особи, яка заподіяла шкоду.

У звязку з визнанням ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, настає його цивільно-правова відповідальність як володільця джерела підвищеної небезпеки, яка, проте, застрахована цивільним відповідачем Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Відповідно до ст. 22.1 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу та інші повязані витрати.

Згідно з висновком експерта №198 від 01.11.2010 року (а.с. 217) розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля НОМЕР_4, 1993 року випуску, в результаті його пошкодження при ДТП складає 23223,29 грн.

У звязку із смертю власника автомобіля ОСОБА_9, право на відшкодування шкоди відповідно до ст. 1216, 1218, 1222, 1261 ЦК України переходить до його спадкоємців, якими в даному випадку є його діти: ОСОБА_12 і неповнолітня ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, в інтересах якої заявлено позов ОСОБА_10

Отже до стягнення підлягає 23223,29 грн. шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, порівну кожному із спадкоємців, тобто по 11611,65 грн.

Крім того, відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати.

Таким чином, відповідно до ст. 1166, 1187, 1188, 1201 ЦК України до відшкодування підлягають:

на користь ОСОБА_12: витрати на лікування в сумі 1406,85 грн. (а. 263-267, за винятком відшкодованих підсудним витрат в сумі 1000 грн. а.с. 174);

на поховання: на вінки та корзини із квітами 700 грн. (що підтверджується документами на а.с. 268-269 та визнано представником цивільного відповідача);

на виготовлення памятника 5900 грн., що підтверджується замовленням з відміткою про оплату (а.с. 273), а всього 8006,85 грн.;

на користь ОСОБА_10: витрати на лікування 2360,68 грн. (а.с. 286-302),

витрати на поховання: одяг, взуття 1340 грн., обрядові речі (свічки, рушники) 125 грн., труна 480 грн., які визнані представником цивільного відповідача, а всього 4305,68 грн.

Інші витрати потерпілих, які не визнані представником цивільного відповідача та не підтверджені документально, до відшкодування не підлягають.

Питання про речові докази та судові витрати по справі по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 81, 92 КПК України. При цьому витрати на проведення експертиз складають 2033,48 грн.

Керуючись ст. 323, 324 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік виконувати реально.

Запобіжний захід щодо засудженого до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»на користь ОСОБА_10 4305 грн. 68 коп., на користь ОСОБА_16 11611 грн. 65 коп., а на користь ОСОБА_12 19618 грн. 49 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_5 та ВАЗ-2109, д.н. НОМЕР_6, які знаходяться на зберіганні на штрафмайданчику Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області передати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відповідно.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ України УМВС України у Вінницькій області витрати на проведення судових експертиз в сумі 2033,48 грн.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: