Справа № 367/5996/16-к
УХВАЛА

03 серпня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області, українецю, громадянину України, із середньою освітою,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 23.09.2010 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 186 ч.2,3, 190 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
2) 23.05.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.10.2015 року невідбуту частину покарання 2 роки 1 місяць 2 дні замінено на обмеження волі,який підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ст.392 КК України

в с т а н о в и в :
Слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням погодженим прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ст.392 КК України.

Згідно клопотання зазначено,що за адресою: АДРЕСА_2 розташований Ірпінський виправний центр № 132 , який в силу ст. 11 КВК України є установою виконання покарання.

Територія ІВЦ № 132 складається із земельної ділянки, загальною площею 8,4 га, на території якої розташовані адміністративна будівля, гуртожиток, їдальня, промислова зона, банно-пральний комплекс, чергова частина.

Станом на 20.07.2016 в ІВЦ № 132 відбувало покарання 177 засуджених, в тому числі: ОСОБА_6 , , ОСОБА_7 , , ОСОБА_8 , , ОСОБА_9 , , ОСОБА_10 , , ОСОБА_11 , , ОСОБА_8 , та ОСОБА_12 ,

Між першим заступником начальника ІВЦ № 132 ОСОБА_13 та засудженим ОСОБА_12 20.07.2016 приблизно о 19.40 год. виникла конфліктна ситуація, яка є предметом розслідування у окремому кримінальному провадженні. Після конфлікту, ОСОБА_12 прибув до будівлі гуртожитку, розташованому в ІВЦ № 132 та повідомив про конфліктну ситуацію іншим засудженим.

Після цього, засуджені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території ІВЦ № 132, вступили у злочинну змову між собою з метою вчинення нападу на адміністрацію ІВЦ № 132 у зв`язку із здійсненням її представниками (працівниками чергової зміни), а саме черговим помічником начальника установи ОСОБА_14 , молодшими інспекторами чергової зміни ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 законної службової діяльності виконанням обов`язків адміністрації виправного центру, передбачених ст. 61 КВК України. З цією метою заздалегідь вказані особи домовилися про спільне вчинення такого злочину, визначили ролі між собою, погодили дії, необхідні для його вчинення.

При цьому, ОСОБА_6 , перебуваючи на території ІВЦ № 132 почав підбурювати присутніх засуджених на здійснення нападу на представників адміністрації ІВЦ № 132, які знаходилися у приміщенні чергової частини, безпідставно мотивуючи необхідністю помститися за протиправні, на його думку, дії першого заступника начальника ІВЦ № 132 ОСОБА_13 стосовно засудженого ОСОБА_12 .

Впевнившись, що засуджені у кількості близько 70 осіб, зібралися біля приміщення чергової частини ІВЦ № 132 для створення уяви реальної можливості вчинення насильства, діючи на виконання заздалегідь погодженого плану, умисно, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території ІВЦ № 132 біля та всередині чергової частини 20.07.2016 у період з 20.40 до 20.59 спільно та узгоджено між собою вчинили напад на адміністрацію ІВЦ №132.

Зокрема, ОСОБА_6 голосно висловлював погрози застосування насильства шляхом спричинення тілесних ушкоджень на адресу працівників чергової зміни ІВЦ № 132 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які знаходилися всередині приміщення чергової частини. Одночасно ОСОБА_6 закликами підбурював інших засуджених до вчинення такого насильства. Крім того, ОСОБА_6 зірвав металеві грати з зовнішнього вікна приміщення чергової частини, сторонніми предметами розбив скло зовнішнього та внутрішнього вікон приміщення чергової частини. Також, через розбите вікно кімнати для зберігання спецзасобів чергової частини, ОСОБА_6 заволодів спецзасобом КГ-73 (кийок гумовий) та сталевою армійською каскою.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень працівникам чергової зміни ІВЦ № 132 не довели до кінця через те, що останні зачинилися всередині однієї з кімнат приміщення чергової частини.

Слідчий зазначає,що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст..392 КК України

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення,передбачене ст. 392 КК України відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та у разі визнання його винуватим загрожує покарання до десяти років позбавлення волі.

ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні тяжкі злочини, під час відбування покарання неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, адміністрацією виправного центру характеризується негативно.

Усвідомлюючи, що в подальшому його може бути засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, підозрюваний ОСОБА_6 , утримуючись у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, може самовільно залишити її межі та у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи у виправному центрі, може незаконно впливати на свідків у справі, якими є працівники виправного центру, шляхом їх вмовляння чи залякування, щоб змінити їх покази на свою користь.

Також, сторона обвинувачення вважає, що перебуваючи в установі виконання покарання, ОСОБА_6 може вчинити інший злочин, в тому числі й той, в якому він підозрюється.

Слідча зазначає,що менш обтяжливі запобіжні заходи у тому числі і домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання та просив залишити його в ІВЦ 132 поки по справі йде слідство.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечував,зазначив,що підозра відносно ОСОБА_6 не обґрунтована,події,які відбувались у виправному центрі це була акція протесту.

Заслухавши думку учасників процесу,дослідивши матеріали,додані до клопотання,якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання , слідчий суддя вважає,що клопотання підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді,суду вважати, що підозрюваний,обвинувачений,засуджений може здійснити дії,передбачені ч 1 цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до статті 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні, якого він підозрюється; дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що існують ризики ,передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ст.. 392 КК України,а саме напад на адміністрацію установи виконання покарання, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі., відповідно до ст. 12 КК України даний злочин є тяжким, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років.

ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, під час відбування покарання адміністрацією виправного центру характеризується негативно.

Усвідомлюючи тяжкість покарання яка передбачена по ст.. 392 КК України, підозрюваний ОСОБА_6 ,який на даний час утримується у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, може самовільно залишити її межі та у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи у виправному центрі, може незаконно впливати на свідків у справі, якими є працівники виправного центру, шляхом їх вмовляння чи залякування, щоб змінити їх покази на свою користь.

Також, перебуваючи в установі виконання покарання, ОСОБА_6 може вчинити інший злочин, в тому числі й той, в якому він підозрюється.

Враховуючи викладене,слідчий суддя вважає,що менш суворі запобіжні заходи,у тому числі і домашній арешт чи особисте зобов`язання не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків,у звязку з чим слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 ,яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Відповідно до ч 3 ст.183 КПК України «Слідчий суддя,суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави,достатньої для забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим обов`язків,передбачених цим Кодексом,крім випадків,передбачених ч 4 цієї статті».
Відповідно до ч 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя,суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,враховуючи підстави та обставини,передбачені ст..177 та 178 цього Кодексу,має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування».
Поскільки підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 392 КК України, який відповідно до матеріалів кримінального провадження був поєднаний із погрозою застосування насильства, тому ,слідчий суддя розмір застави не визначає.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою становить 60(шістдесят) днів.

Початок строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою обчислювати з дати затримання підозрюваного ОСОБА_6 ,а саме з 03.08.2016р.

З огляду на викладене,керуючись ст..ст.176-178,183,186,193,194,196,197 КПК України,слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 ,яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ст. 392 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України.

Строк дії ухвали становить 60(шістдесят)днів.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 03.08.2016р.

Закінчення строку дії ухвали 01.10.2016р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області на протязі 5 днів.

Суддя: ОСОБА_1