йСправа № 304/687/16-к Провадження № 1-кп/304/89/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000199 від 10 травня 2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 09 лютого 2016 року близько 22.00 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв словесний конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс останньому кулаком один удар в область голови та один удар в область грудної клітки, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді «синця правої орбітальної ділянки, ЗТГК, забій правої половини грудної клітки», які згідно висновку експерта №452 від 10 травня 2016 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 125 ч. 2 КК України.

21 червня 2016 року у м. Перечин Закарпатської області між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, згідно якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 2 КК України. Крім цього, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 125 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений, тобто обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та на підставі п.п. 2, 3 ст. 76 цього Кодексу покласти на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити вказану угоду. Крім цього, від адвоката відмовився, про що подав відповідну заяву.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про примирення, оскільки таку він укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для нього зрозумілі.

Прокурор проти затвердження даної угоди не заперечив та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання сторонами визначена відповідно до положень ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами вказаної угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про примирення відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього, як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується добре.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 21 червня 2016 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1