Єдиний унікальний номер 194/302/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законних представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000073, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 30.06.2006 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 188 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 26.12.2006 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 23.02.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, 04.12.2015 року звільнений за відбуттям строку покарання;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
31.01.2016 року приблизно о 21.40 годині обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , - реалізуючи злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном у випадкових осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я цих осіб, за допомогою раніше заготовленого як знаряддя злочину невстановленого предмету за зовнішніми ознаками схожого на ніж, побачивши раніше невідомих йому неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проходили двір будинку та прямували в бік будинку АДРЕСА_3 , неподалік від останнього під`їзду вказаного будинку, тримаючи в своїй лівій руці предмет схожий на ніж, зупинив неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , та діючи умисно, з корисних мотивів, протиправно, демонструючи останнім предмет, які потерпілі сприйняли як схожий ніж, подавивши їх волю до активного чинення опору та усвідомлюючи сприймання потерпілими реальної загрози за своє здоров`я, став вимагати від них грошові кошти та своєю правою рукою перевіряти вміст кишень їх курток, з кришені куртки, одягнутої на потерпілому ОСОБА_6 , дістав та забрав собі купюру номіналом 1 гривня. Після чого обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір та демонструвати неповнолітнім потерпілим вказаний вище предмет, наказав останнім передати йому свої мобільні телефони. В свою чергу неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 передав обвинуваченому ОСОБА_9 свій мобільний телефон марки «Nokia 500» вартістю 368 гривень з сім-карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_1 вартістю 15 гривень, а неповнолітній ОСОБА_6 передав свій мобільний телефон марки «Prestigio PAP» моделі 4505DUO вартістю 1701 гривень з сім-карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 вартістю 15 гривень та флеш-картою пам`яті «Micro CD» на 16 Гб вартістю 130 гривень. З місця скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_9 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 383 гривень, неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1847 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_9 вину за ст.187 ч.1 КК України визнав частково та пояснив, що дійсно 31.01.2016 року ввечері перебував в квартирі сестри та вживав алкогольні напої, після сварки вийшов на подвір`я. Йдучи по вулиці зустрів двох незнайомих хлопців, попросив закурити у одного, розговорився з останніми. Підійшовши до дитячого садку, він наказав хлопцям віддати йому гроші, останні злякались та не стали чинити йому опору. Він ошукав їх кармани, потім наказав останнім віддати мобільні телефони. Потерпілі без вагань віддали йому свої мобільні телефони: один з них був марки «Нокиа». Після чого він пішов до своєї квартири, по дорозі викинув сім-карти з телефонів. Ніяких погроз під час нападу в адресу потерпілих не висловлював, ніяких предметів, схожих на ніж, при ньому не було, в кишені лише були ключі від квартири, які він іноді крутить в руках. Телефони передав ОСОБА_11 , який винаймає його квартиру, та попросив його, щоб ці телефони полежали в квартирі до ранку. В скоєному щиро кається, просить вибачення за вчинений злочин у неповнолітніх потерпілих та суворо його не наказувати.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєні інкримінованого йому злочину підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що 31.01.2016 року разом зі знайомим ОСОБА_6 ввечері йшли додому, приблизно о 21.40 годині до них підійшов невідомий чоловік невисокого зросту, став розмовляти з ОСОБА_12 . Підійшовши до дитячого садку, цей чоловік дістав з кишені предмет, схожий на ніж чи «заточку», він побачив як цей предмет блиснув в темряві, та наказав віддати гроші. Будь-яких погроз чи фізичного впливу нападник до них не застосовував. Він дуже сильно злякався. Нападник став ошукувати його та ОСОБА_6 однією рукою, при цьому предмет, схожий на ніж, він тримав в іншій руці. У ОСОБА_6 з внутрішньої кишені куртки він забрав гроші: 1 купюру номіналом 1 гривня. Після чого наказав віддати йому їх мобільні телефони. Вони не чинили опір, оскільки були дуже перелякані, та одразу віддали свої мобільні телефони: у нього було забрано мобільний телефон марки «Нокіа 500» з сім-картою «МТС». Після чого нападник їх покинув та пішов в сторону. Цією невідомою особою був обвинувачений ОСОБА_9 . Він добре запам`ятав, що на лівій руці нападника була татуїровка у вигляді «павутини», останній був невеликого зросту, одягнутий був у спортивний одяг темного кольору. Під час проведення досудового розслідування викрадений його телефон був знайдений та повернутий, проте без сім-картки мобільного оператора.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 під час допиту показав, що 31.01.2016 року разом з товаришем ОСОБА_5 йшли додому. Приблизно о 21.30 годині до них підійшов обвинувачений, став йти поруч та питати про них. Біля дитячого садку зупинив їх, дістав з кишені предмет, схожий на складний «швейцарський» ніж, став вимагати гроші, при цьому не погрожував. Він та знайомий ОСОБА_5 дуже перелякались та не стали чинити опір. Обвинувачений, тримаючи в руці предмет, схожий на ніж, правою рукою став ошукувати їх, в нього забрав гроші: одну гривню. Потім наказав віддати мобільні телефони, тому вони, не чинячи будь-якого опору, віддали свої мобільні телефони. У нього було забрано телефон марки «Prestigio PAP» моделі 4505DUO з сім-карткою та картою пам`яті на 16 Гб. Після всього обвинувачений наказав їм йти з місця пригоди. Він добре запам`ятав цього нападника, у нього на лівій руці є татуїровка у вигляді «павутини», це був саме обвинувачений. В ході проведення слідства йому був повернутий викрадений телефон, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 31.01.2016 року разом з обвинуваченим ввечері перебували в квартирі сестри останнього та її чоловіка по АДРЕСА_2 , вживали спиртні напої. Приблизно о 22.00 годині обвинувачений ОСОБА_9 пішов, він залишився в квартирі та пішов з квартири через 30 хвилин після уходу обвинуваченого. Ніяких колюче-ріжучих предметів у обвинуваченого в той день він не бачив, ніякої розмови щодо зникнення будь-яких предметів, схожих на ніж, в квартирі сестри обвинуваченого після його уходу не велось. Повернувшись додому за адресою: АДРЕСА_1 , - приблизно о 23.00 годині прийшов обвинувачений та попросив, щоб до ранку в квартирі полежали його мобільні телефони, один був марки «Нокіа», телефони були вимкнуті. Вранці прийшли співробітники поліції та забрали ці телефони.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що 31.01.2016 року вони разом з обвинуваченим справляли день народження, вживали алкогольні напої. Приблизно о 21.00 годині обвинувачений, посварившись, пішов з квартири. На той момент в квартирі залишився він, його дружина з дитиною, батько обвинуваченого та ОСОБА_11 . В той вечір ніяких колюче-ріжучих предметів з квартири після уходу обвинуваченого з квартири не зникло, будь-яких ножів у обвинуваченого в той день він також не бачив. Приблизно о 23.00-24.00 годині обвинувачений повернувся додому, поклав на стіл грошову купюру номіналом 1 гривня та сповістив, що її знайшов, після взяв цигарки та пішов з квартири. Вночі 03.30 годині обвинувачений ОСОБА_9 повернувся додому, та ліг спати. Вранці ОСОБА_9 сповістив йому, що ввечері напередодні скоїв помилку, забравши мобільні телефони у потерпілих, просив допомогти йому та знайти викинуті з телефонів картки мобільних операторів, щоб мати змогу подзвонити потерпілим чи їх батькам та повернути забрані речі. Вийшовши 01.02.2016 року о 09.00 годині з під`їзду, його та ОСОБА_9 затримали співробітники поліції.
Так, згідно витягу з ЄРДР 01.02.2016 року за заявою потерпілого ОСОБА_5 було розпочато кримінальне провадження № 0000073 за ознаками злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України та зазначено, що 31.01.2016 року приблизно о 21.45 годині невідома особа, знаходячись біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки під загрозою застосування предмету схожого з ножем, скоїла розбійний напад на неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 , та заволоділа їх майном: мобільним телефоном марки «Nokia 500» та мобільним телефоном марки «Prestigio» /а.п.56/.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2016 року, до Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області о 11.35 годині звернувся неповнолітній ОСОБА_5 з заявою про вчинений злочин, в якій зазначив, що 31.01.2016 року о 21.45 годині невідома особа, знаходячись біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки під загрозою застосування предмету схожого на ніж, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Nokia 500» /а.п.59-60/.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2016 року, до Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся неповнолітній ОСОБА_6 з заявою про вчинений злочин, в якій зазначив, що 31.01.2016 року о 21.45 годині невідома особа, знаходячись біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки під загрозою застосування предмету схожого на ніж, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Prestigio» /а.п.65-66/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.02.2016 року, безпосереднім місцем події є ділянка місцевості, що розташована біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки, а точніше в районі торця вказаного будинку з боку останнього під`їзду. Поруч з дорогою, розташований дитячий сад « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час огляду вказаної ділянки місцевості слідів боротьби чи волочіння не виявлено. Потерпілим ОСОБА_6 було добровільно видано для огляду коробку з-під мобільного телефону марки «Prestigio», інструкція та фіскальний чек на його придбання /а.п.84-90/.

Постановою слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2016 року в якості речового доказу була визнана упаковочна коробка, інструкція та фіскальний чек на мобільний телефон марки «Prestigio» /а.п.91/, які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_6 /а.п.92/.

При проведенні слідчої дії: впізнання особи, - 01.02.2016 року неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 серед запропонованих осіб для впізнання вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначивши, що особу обвинуваченого він впізнає за ознаками обличчя, зросту та наявності великого татуювання на лівому зап`ястку руки. Саме обвинувачений ОСОБА_9 31.01.2016 року о 21.45 голині біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки здійснив на нього напад за допомогою предмета схожого на ніж та заволодів його майном, про що слідчим було складено протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.02.2016 року /а.п.93-97/.

Під час проведення слідчої дії: впізнання особи, - 01.02.2016 року неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 серед запропонованих осіб для впізнання вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначивши, що особу обвинуваченого він впізнає за зовнішніми ознаками, зростом та наявності великого татуювання на лівому зап`ястку руки. Саме обвинувачений ОСОБА_9 31.01.2016 року о 21.45 голині біля будинку №4 по бул. Г.Космосу м.Тернівки здійснив на нього напад за допомогою предмета схожого на ніж та заволодів його майном, про що слідчим було складено протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.02.2016 року /а.п.98-101/.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 01.02.2016 року, слідчим СВ Тернівського ВП були оглянуті добровільно видані свідком ОСОБА_11 мобільні телефони марки «Nokia 500» та марки «Prestigio PAP», в якому знаходилась карта пам`яті на 16 Гб. Згідно пояснень свідка ОСОБА_11 оглянуті телефони йому передав на зберігання обвинувачений ОСОБА_9 . Оглянуті телефони були вилучені до Тернівського ВП /а.п.103-105/.

Постановою слідчого СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2016 року в якості речового доказу було визнано мобільні телефони марки «Nokia 500», марки «Prestigio PAP», та флеш картку пам`яті на 16 Гб /а.п.106/, які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.п.128, 129/.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №727-16 від 12.02.2016 року залишкова вартість мобільного телефону «Nokia 500» станом на 31.01.2016 року склала 368 гривень, сім карти «МТС» склала 15 гривень, мобільного телефону марки «Prestigio PAP» склала 1701 гривня, сім карти оператора «МТС» склала 15 гривень, карти флеш пам`яті «Micro CD» на 16 Гб склала 130 гривень /а.п.120-123/.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 02.03.2016 року потерпілий ОСОБА_5 серед запропонованих для впізнання мобільних телефонів впізнав телефон марки «Nokia 500», який у нього забрав обвинувачений 31.01.2016 року. /а.п.124-127/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що розбійного нападу він не вчиняв, а лише відкрито заволодів майном неповнолітніх потерпілих без застосування будь-яких предметів, схожих на ніж, були спростовані в судовому засіданні показами неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які і на досудовому слідстві під час проведення слідчих дій, постійно стверджували про наявність в руці обвинуваченого під час нападу предмету, який вони сприймали за ніж, тому були дуже перелякані за своє життя та не чинили опору, незважаючи на свою численну перевагу та фізичні здібності. Зазначені покази обвинуваченого ОСОБА_9 суд розцінює як спосіб захисту останнього від пред`явленого обвинувачення, тому не приймає за основу при постановлені вироку. Покази неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 логічні та послідовні, збігаються з іншими доказами, зібраними стороною обвинувачення, тому судом приймаються за основу при постановлені вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, нещодавно звільнився за відбуттям покарання та на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується посередньо, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 була обрана у виді тримання під вартою в Дніпропетровському СІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 01.02.2016 року, обвинувачений ОСОБА_9 був затриманий 01.02.2016 року о 18.20 годині /а.п.107-108/ та ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /а.п.116-117/, який в подальшому під час судового розгляду був продовжений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 року /а.п.41-42/. З моменту затримання 01.02.2016 року та до ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_9 не звільнявся з-під варти.
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_9 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з 01.02.2016 року, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-упаковочна коробка, інструкція та фіскальний чек на мобільний телефон марки «Prestigio», які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили підлягають залишенню останньому по приналежності;

-мобільні телефони марки «Nokia 500», марки «Prestigio PAP», та флеш карта пам`яті на 16 Гб, які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили підлягають залишенню останнім по приналежності.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 123 гривні /а.п.119/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 123 гривні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання обчислювати з 01.02.2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 з 01.02.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 123 гривні.

Речові докази:

-упаковочну коробку, інструкцію та фіскальний чек на мобільний телефон марки «Prestigio», які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

-мобільні телефони марки «Nokia 500», марки «Prestigio PAP», та флеш карта пам`яті на 16 Гб, які були передані на відповідальне збереження під розписку потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити останнім по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1