І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середньо - технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.302 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, з метою матеріального збагачення, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, виступив посередником з надання послуг сексуального характеру яке виразилось у звідництві для розпусти з метою наживи.
Так 04.07.2016 року в ході виконання доручення слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, працівниками ВКП (БЗПТЛ) ГУНП України в Запорізькій області було проведено негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді оперативної закупки. Для проведення оперативної закупки громадянину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності двох понятих були видані грошові кошти в сумі 750 гривень для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Далі, в ході оперативної закупки, приблизно о 17 годині 00 хвилині ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний номер телефону та домовився з останнім про те, що приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 за грошову винагороду організує ОСОБА_6 зустріч з повією, яка надасть йому послуги сексуального характеру.
Після цього, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 приїхав в раніше обумовлене місце до Запорізької обласної універсальної бібліотеки ім. О.М. Горького на своєму автомобілі Gelly НОМЕР_1 , де зустрівся з ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_4 , попередньо зателефонувавши до салону з надання послуг сексуального характеру, відвіз на власному автомобілі ОСОБА_6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пестеля 14А. Після цього ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 гривень за організацію зустрічі з дівчиною, яка надасть йому інтимні послуги.
Далі, за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена у ході досудового розслідування дівчина надала послуги сексуального характеру ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 550 гривень.
Крім того, 23.09.2016 в ході виконання доручення слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, працівниками ВКП (БЗПТЛ) ГУНП України в Запорізькій області, було проведено негласну слідчу «розшукову « дію у вигляді оперативної закупки. Для проведення оперативної закупки громадянину ОСОБА_6 05.04.1982 року зародження в присутності двох понятих були видані грошові кошти в сумі 1150 гривень для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Далі в ході оперативної закупки, приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний номер телефону та домовився з останнім про те, що приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_4 за грошову винагороду організує ОСОБА_6 зустріч з повією, яка надасть йому послуги сексуального характеру.
Після чого, приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , приїхав в раніше обумовлене місце площу Фестивальну у м. Запоріжжя на своєму автомобілі Gelly НОМЕР_1 , де зустрівся з ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_4 , попередньо зателефонувавши до салону з надання послуг сексуального характеру, відвіз на власному автомобілі ОСОБА_6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9. Після цього ОСОБА_6 заплатив ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 гривень за організацію зустрічі з дівчиною, яка надасть йому інтимні послуги.
Далі, за вищевказаною адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена у ході досудового розслідування дівчина надала послуги сексуального характеру ОСОБА_6 за грошову винагороду в сумі 1000 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти з метою наживи.
Під час досудового розслідування 19 жовтня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.302 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість увчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає. Відповідно до ст. 12, ч.2 ст.302 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованими ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями шкоду завдано лише суспільним інтересам.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 - він є раніше не судимим, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2011 років народження, за місцем проживання характеризується позитивно, за даними КУ «ОПБ» обвинувачений на диспансерному обліку не перебуває, за даними КУ «ОКНД» на диспансерному обліку не перебуває.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 302 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.2 ст.302 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження від відбування покарання якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в орган пробації.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази: телефони Nomi та Lenovo передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_7 , грошові кошти 1150 грн. передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути ОСОБА_6 , візитку салону «Чикатория» залишити у матеріалах кримінального провадження, використаний презерватив та два блокноти передані на зберігання до камери схову Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1