Справа № 686/4834/16-к

УХВАЛА

19 травня 2016 року м.Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції матеріали за скаргою ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР в порядку ст.ст.303, 304 КПК України. Вказану скаргу обґрунтовує тим, що він звертався до Хмельницької поліції з заявою про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.190 КК України, однак він отримав лист слідчого Литвинюка від 19.02.2016 року №1086/121/24-2016, з якого дізнався, що слідчий безпідставно не вніс відомості за заявою скаржника до ЄРДР, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.
Приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, особа, яка подала скаргу ОСОБА_5 , відмовився, про місце та час розгляду скарги повідомлений належним чином.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_5 , який подав до суду скаргу, обвинуваченим не являється, про час та місце розгляду його скарги повідомлений належним чином, приймати участь в судовому засіданні відмовляється, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності ОСОБА_5 , на підставі наданих сторонами доказів.
Представник скаржника вимоги скарги підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність, оскільки слідчим не була допущена бездіяльність, про яку йдеться у скарзі ОСОБА_5 .
Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали скарги та матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, ОСОБА_5 звертався до Генеральної прокуратури України та до МВС України з заявою, в якій просив порушити кримінальне провадження за ст.190 КК України відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які протягом понад два роки вчиняють шахрайські дії щодо збору коштів на різноманітних інтернет сайтах на поховання та встановлення пам`ятника своєму сину, натомість зібрані кошти використовують на власне підприємство продовольчий магазин «Європа-Т» та особисті розваги, не сплачуючи жодних податків. Вказані заяви ОСОБА_5 були скеровані до ГУНП в Хмельницькій області, звідки скеровано до Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області. Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 внесені не були, оскільки у поданій заяві не були викладені обставини, що можуть свідчити про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, про що ОСОБА_5 було повідомлено листами №М-61 від 10.02.2016 р. та №1086/121/24-2016 від 19.02.2016 року
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Заява ОСОБА_5 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочинів, оскільки не містить даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину, крім того, в самій заяві відсутні відомості про попередження заявника про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин. В зв`язку з цим відсутні підстави для внесення відомостей, викладених у вказаній заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Оскільки слідчим ОСОБА_11 не була допущена бездіяльність, передбачена ч.1 ст.303 КПК України, про яку йдеться в поданій ОСОБА_5 скарзі, тому остання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України,
У задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР - відмовити.
Ухвала слідчого судді в порядку ст.ст. 307, 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя