ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-146/11

Рядок статзвіту № 81

09 листопада 2011 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Піскунов В.М.

секретар - Яцук О.П., .

з участю прокурора - Бандури О.П.

захисник - ОСОБА_1

представника потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, розлученого, працюючого на посаді газоелектрозварювальника ПрАТ "Родина", раніше судимого вироком Костопільського районного суду від 09.02.2011 за ч. 2 ст. 125 КК України в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, маючи довготривалі неприязні відносини зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4, з якою проживає в одному будинку, що за адресою м. Костопіль, вул. Винниченка, 65, 16.01.2011 року біля 19 год., перебуваючи на кухні, з метою припинити пустощі дітей, із значною силою схопив правою рукою свою малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за ліву руку в ділянці плеча, припідняв з стільчика, на якому вона сиділа і виштовхнув у коридор, чим спричинив їй тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та пояснив, що 16.01.2011 року біля 19 год. він зайшов на кухню, там була ОСОБА_4 та грались біля кухонного столика його доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_6. ОСОБА_7 щось зробила ОСОБА_6, від чого вона почала плакати. Він підійшов до стільця, де сиділи доньки, взяв правою рукою за ліву руку ОСОБА_4, приблизно в ділянці ліктя, тримаючи за руку, провів з кухні до коридору і виштовхнув в коридор, після цього вона почала плакати. На підлогу дочка не падала і ніяких тілесних ушкоджень їй не спричиняв. ОСОБА_4 бачила як це відбувалось і, почувши, що ОСОБА_4 плаче, почала на нього сваритись. Верхнього одягу на дочці він не рвав.

Крім часткового визнання вини підсудним, винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, з показань оголошених в судовому засіданні вбачається, що в січні 2011 року вона знаходилась у себе вдома зі своєю сестрою ОСОБА_6, матірю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_3 Вона з сестрою ОСОБА_6 сиділи на одному стільці поряд з кухонним столиком та грались. Її батько ОСОБА_3, нічого не кажучи, підійшов до неї, схопив за ліву руку, припідняв з стільця і штовхнув у коридор, від чого вона впала і вдарилась об підлогу. Внаслідок цих подій у неї боліла ліва рука, були синяки.

З показань свідка ОСОБА_4, даних в судовому засіданні вбачається, що 16.01.2011 року приблизно о 19 год. вона знаходилась на кухні з доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і колишнім чоловіком ОСОБА_3 Діти грались, голосно розмовляли і цим заважали ОСОБА_3 дивитись телевізор. Нічого не кажучи він підійшов до ОСОБА_4, яка сиділа на стільці, схопив її за ліву руку, припідняв і жбурнув в коридор, де вона впала на підлогу. Після цього вона забрала дітей в іншу кімнату та побачила, що у ОСОБА_4 внаслідок цього порвалась її рожева кофточка, вона скаржилась на біль у руці та плечі, де у неї були синці, оскільки були розтягнуті звязки. Протягом тривалого часу ОСОБА_4 скаржилась на біль у лівій руці і їй було видано звільнення від занять фізкультурою.

З показань свідка ОСОБА_6, оголошених в судовому засіданні, вбачається, що у січні 2011 року вона знаходилась у себе вдома на кухні разом зі своєю сестрою ОСОБА_4, матір'ю ОСОБА_4, батьком ОСОБА_3 Вона з сестрою сиділи на одному стільці поряд з кухонним столиком, де грались. Її батько ОСОБА_3, нічого не кажучи, підійшов до ОСОБА_4, яка голосно розмовляла і, можливо, цим заважала йому дивитись телевізор, схопив її за ліву руку і штовхнув у коридор, від чого вона впала, вдарилась об підлогу і заплакала. Після чого мати забрала її до іншої кімнати.

З показань свідка ОСОБА_8, оголошених в судовому засіданні вбачається, що вона працює на посаді вчителя молодших класів у ЗОШ №6 м. Костопіль. Під час проведення уроку фізкультури вона помітила, що в кінці січня 2011 року ОСОБА_4 виконує вправи лише правою рукою. Вона запитала, що сталось і дівчина відповіла, що їй боляче підняти ліву руку. Також у неї було звільнення від фізкультури на 10 днів. Пізніше від матері ОСОБА_7 вона дізналась, що батько ОСОБА_3 наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

З висновку експерта №97 від 04.03.2011 року при судово-медичному обстеженні 18 січня 2011 року на тілі малолітньої ОСОБА_5 виявлено синці лівого плеча та лівого стегна, садно лівого плеча, які зважаючи на їх вид (синці, садно) та морфологічні властивості (колір синців, стан поверхні садна) утворились від дії тупих предметів, приблизно за 2-3 доби до моменту огляду та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 15.03.2011 року з участю ОСОБА_4 (а.с. 79-80) вбачається де, коли і яким чином ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5

Оцінюючи зібрані по справі докази в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в умисному спричиненні легкої ступені тяжкості тілесних ушкоджень повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного є вчинення злочину стосовно малолітньої та рецидив вчинення злочину.

Підсудний характеризується позитивно.

ОСОБА_3 вироком Костопільського районного суду від 09.02.2011 року засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням із суми заробітку 10 відсотків в доход держави, проте згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України, ст.72 КК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 680 (шісот вісімдесят) грн.

ОСОБА_3 вироком Костопільського районного суду від 09.02.2011 року засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк один рік з відрахуванням із суми заробітку 10 відсотків в доход держави, проте згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 „підписка про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд. .

Суддя: Піскунов В.М.