УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , заявника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив, що слідчим віддлом ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, ОСОБА_6 заявлено про штучне створення доказів по справі, про невідповідність показів свідків які допитані судом, у звязку з чим було надано доручення відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в його заяві.
28.09.2015 року в судовому засіданні заявнику оголошено лист із якого він дізнався, що його повідомлення про вчинений відносно нього злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, досудове розслідування за викладеними у ньому фактами не проводилось, що на його думку суперечить вимогам ст. 214 КПК України, якою передбачено, що після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, відповідні особи зобовязані внести відомості, які викладені у заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 просив зобовязати прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування по фактам, викладених у його заяві.
В судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали, в своїх поясненнях посилались на обставини, що викладені у скарзі, просили її задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника та його представника, прокурора, дослідивши матеріали наглядового провадження № 17-4995-15, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, справа № 337/3730/15-к.
Обвинуваченому ОСОБА_9 в межах данного кримінального провадження обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ході судового розгляду данного кримінального провадження, 10.08.2015 року обвинуваченим ОСОБА_6 подано заяву про те, що наркотичні засоби, які вилучені у нього в квартирі під час обшуку 21.05.2015 року були підкинуті працівниками Запорізького МУ ГУМВС України в Запорізькій області або понятими, що приймали участь в цій процесуальній дії. Вказані наркотичні засоби йому не належать. Під час його допиту в судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав заяву та наполягав на тому, що з боку вказаних осіб були вчинені протиправні діяння.
Враховуючи те, що заява обвинуваченого фактично є заявою про вчинення кримінального правопорушення, 18.08.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя направлено заяву ОСОБА_6 за належністю до прокурора Запорізької області для перевірки та прийняття відповідного рішення, яка була отримана прокуратурою 25.08.2015 року.
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Однак, слідчий суддя не погоджується із твердженням заявника з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Згідно з п.1.2 розділу ІІ наказу Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене субєктом злочину.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає обєктивна та субєктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші обєктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.
Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обовязково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.
працівників Запорізького МУ ГУМВС України в Запорізькій області або понятих, під час проведення 21.05.2013 року обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , а отже відсутні підстави для внесення відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя вважає, що оскільки заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, що була подана ним 10.08.2015 року в ході судового розгляду кримінального провадження Хортицьким районним судом м. Запоріжжя не містила будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність ознак кримінально-карних діянь, в уповноважених осіб прокуратури не було законних підстав для внесення відповідних відомостей викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В ході розгляду скарги встановлено, що про будь які протиправні дії працівників міліції або понятих, під час проведення 21.05.2013 року обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 ,на які посилався заявник у своїй заяві, ним не заявлялись, як вбачається із протоколу обшуку ОСОБА_6 під час його проведення пропозицій або зауважень не мав.
З урахуванням наведенного вище, а також те, що у поданій скарзі містяться лише припущення та оціночні судження скаржника з приводу проведення обшуку за місцем його мешкання в ході якого були виявлені та вилучені наркотичні засоби, у зв`язку із чим йому пред`явлено обвинувачення, слідчий суддя вважає скаргу необгрунтованою.
Таким чином, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, закріплений у п.4 ч.1 ст. 129 Конституції України та ст.ст. 7, 22 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, ухвала слідчого судді може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, оскільки бездіяльності виконуючого обов`язки начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про злочин в судовому засіданні не встановлено, а також те, що дії суб`єкту оскарження не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку скаргу ОСОБА_6 - слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали проголошено 26.10.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1