Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2942/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області капітана міліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жит. АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 315 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області звернувся в суд з клопотанням погодженим з прокурором прокуратури Сторожинецького району про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 06.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 315 ч.2 КК України.

При цьому слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 04.08.2015 року біля 03 години, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи достовірно обізнаним про неповноліття ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, шляхом пропозиції та особистого прикладу, викликав у потерпілого бажання вжити наркотичний засіб, схиливши його таким чином до добровільного вживання за допомогою саморобного пристрою з пластикових пляшок наркотичного засобу, який згідно висновку експерта за № 433-Х від 21.08.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, внаслідок чого ОСОБА_7 відповідно до довідки про медичне обстеження на стан сп`яніння за № 2083 від 05.08.2015 року проведеного комунальною медичною установою «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» отримав наркотичне сп`яніння.

01.10.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 315 ч.2 КК України, йому вручені копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, він ніде не працює, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, зазначає, що будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали, посилаючись також на те, що він підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Підозрюваний заперечував, стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав передчасним, оскільки має постійне місце проживання і запевняє, що буде зявлятися за першою вимогою.
Захисник ОСОБА_5 заперечує проти застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, просить застосувати більш мякий запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, відсутній ризик про переховування від органу досудового слідства та суду, оскільки сам зявився до органів досудового розслідування.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно ст. 194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 06.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості по факту схиляння неповнолітнього до вживання наркотичних засобів за № 0000386 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 315 ч.2 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ст. 315 ч.2 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_4 01.10.2015 року.
Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 315 ч.2 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів. Прокурором доведено також наявність обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.З і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Прокурором доведено обставини, передбачені п п.1, 2 ч. 1 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого.
Однак прокурором не доведено обставину, передбачену п.З ч.1 ст.194 КПК України - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, проживає з батьками, має постійне місце проживання, що не виключає застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав недоведеності обставини, передбачених п.З ч.1 ст.194 КПК України.
Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Твердження прокурора, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 10 років не є безумовною вимогою для суду, щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до підозрюваного.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його вік, постійне місце проживання, відсутність судимостей, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених 3) ч.1 ст.177 КПК України.
Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: 1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; 2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 193-194 195, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 - запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця, до 02грудня 2015 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)прибувати до слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6 , прокурора, або суду за першою вимогою;
2) заборонити ОСОБА_4 :
-залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області з дня оголошення.

Слідчий суддя