АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/340/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/669/к/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.10.2014 року за № 0000830, 04.04.2015 року за № 0000829, 15.04.2015 року за № 0000918, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України,

українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий:

1)12.02.2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження

волі строком на 3 роки. Звільнився 14.07.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів;

2)22.03.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнився 26.12.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 29 днів;

3)30.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

4) 23.05.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі

1700 гривень;

проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України,

українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий,

раніше не судимий:

1)09.03.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

2)28.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

3)26.01.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці;

4)17.03.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці;

5)12.05.2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. Звільнився 03.07.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 15 днів,

проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9

захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

В апеляційній сказі захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просять змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в частині можливості застосування до нього положень ст.ст. 75, 76 КК України, так як, на думку апелянтів, призначене вироком суду покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Апеляційні скарги відносно обвинуваченого ОСОБА_9 учасниками апеляційного розгляду не подані.

За обставин, встановлених судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та детально викладених у вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, 30 жовтня 2014 року в період часу з 01 години до 06 години ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли в район 8 км. пікету 3 перегону «станція Новоблочна - станція Батуринська» в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де шляхом вільного доступу, таємно викрали належні відособленому структурному підрозділу «Апостоловська дистанція колії» державного підприємства «Придніпровська залізниця» 8 закладних болтів у зборі та 90 клемних болтів в зборі, загальною вартістю 588,77 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

А також, 12 квітня 2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання, в будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_11 планшет марки «Prestigio» моделі «РМТ 3038» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 1368 гривень.

Вищезазначені дії обвинуваченого були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, з чим погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Питання з речовими доказами вирішене.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зазначають, що суд першої інстанції не навів у своєму вироку переконливих доводів в обґрунтування прийнятого ним рішення про неможливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 положень ст.ст. 75, 76 КК України, не описав характеризуючі його матеріали і підстави визнання в якості обтяжуючої покарання обставини - рецидиву злочинів.

Апелянти звертають увагу на те, що ОСОБА_6 до арешту мав постійне місце проживання та реєстрації, в повному обсязі відшкодував завдану матеріальну шкоду, сприяв розкриттю злочину, скоїв злочин не проти життя та здоров`я особи.

Як на думку захисників, судом не надано належної оцінки заяві потерпілого ОСОБА_11 , який просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, сторона захисту зауважує, що під час судового розгляду провадження судом не проведене підготовче судове засідання, коли всі три кримінальні провадження були об`єднані в єдине провадження, чим порушено право їх підзахисного ОСОБА_6 на звернення щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін; обвинувачений ОСОБА_6 , його захисники та обвинувачений ОСОБА_9 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та наполягали на пом`якшенні покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 при розгляді кримінального провадження повністю визнали себе винними у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорювали фактичні обставини провадження та кваліфікацію їх дій.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.

Між тим, на думку колегії суддів, доводи захисників обвинуваченого ОСОБА_6 щодо суворості призначеного покарання не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім були вчинені кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості; характеристику особи цього обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий (т. 1 а.к.п. 62-63, 64), характеризується за місцем проживання позитивно (т. 1 а.к.п. 70), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.к.п. 60), знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з лютого 2013 року (т. 1 а.к.п. 61); обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття в скоєному, часткове відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, та призначив покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ближче до мінімальної її межі, втім з реальним його відбуванням.

Колегія суддів погоджується з тим, що це покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування при призначені покарання цьому обвинуваченому положень ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 цього висновку не спростовують, оскільки обставини, на які вони посилаються у своїй апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та у сукупності не є достатньо вагомими для визнання їх такими, що істотно знижують ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, та є достатньою підставою для застосування положень ст. 75 КК України.

Крім того, характеристика особи обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, те, що він є раніше неодноразово судимим (т. 1 а.к.п. 62-63, 64), в тому числі за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, на думку колегії суддів, виключає можливість застосування при призначенні йому покарання положень ст. 75 КК України.

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги захисників щодо порушень вимог КПК України при об`єднанні кримінальних проваджень та проведенні підготовчих судових засідань.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.10.2014 року за № 0000830, 04.04.2015 року за № 0000829, 15.04.2015 року за № 0000918, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4