Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-493/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Загуменнової Н.М.

при секретарі Райвахівській Л.В.

за участю прокурора Палій Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Коростені справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого за ст. 296 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2010 року близько 20 години підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на порозі магазину Лимон, який розташований в будинку № 83 по вул. Кірова в м. Коростені, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи елементарними правилами поведінки та добропристойності, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, із хуліганських спонукань, висловлювався на адресу продавця цього магазину ОСОБА_2 нецензурною лайкою, після чого побив скло в дверях цього ж магазину вартістю 500 грн., заподіявши власнику магазину ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вищевказану суму та зірвав роботу магазину 28.08.2010 року на 30 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно він вчинив злочин за тих обставин, які зазначені в обвинувальному висновку.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_1, його винність у вчиненні злочину стверджується показаннями потерпілої, свідка і зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що вона є приватним підприємцем і власником магазину Лимон, який розташований в м. Коростені по вул. Кірова, 83. 28.08.2010 року близько 20 години 45 хвилин їй на мобільний телефон зателефонувала продавець магазину ОСОБА_4, яка повідомила, що хлопець по імені ОСОБА_1 висловлюється безпричинно на адресу продавців нецензурною лайкою та побив у вхідних дверях магазину скло. Вона сказала, щоб та викликала міліцію і відразу ж пішла в магазин. Прийшовши в магазин, вона впевнилась, що дійсно в дверях магазину побите скло, продавці були в схвильованому стані. Злочином їй заподіяно матеріальну шкоду в сумі 500 грн.

Свідок ОСОБА_5 розповіла, що 28.08.2010 року близько 20 години в магазин Лимон, де вона працює продавцем, зайшло два чоловіки, серед яких був ОСОБА_1, та дівчина, які придбали продукти та вино. Через деякий час вони повернулись в магазин, попросили продавця ОСОБА_4 замінити вино, після чого вийшли з магазину. Через деякий час вона вийшла на поріг магазину і в цей час ОСОБА_1 став висловлюватись нецензурними словами, перешкоджав їй зайти в магазин, а коли вона намагалась зачинити двері магазину, то ОСОБА_1 побив скло в дверях магазину. Конфлікт тривав близько 30 хвилин і під час конфлікту вона та інший продавець магазину ОСОБА_4 не могли обслуговувати покупців.

Крім того, винність підсудного ОСОБА_1 У вчиненні злочину стверджується зібраними по справі та дослідженими в суді письмовими доказами, а саме:

даними протоколу огляду місця події, якими встановлено місце вчинення хуліганства підсудним ОСОБА_1 та якими зафіксовано, що скло в дверях магазину було побите (а.с. 9 - 11);

даними довідки про розмір спричиненої злочином шкоди (а.с. 31);

та іншими матеріалами даної кримінальної справи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 296 ч.1 КК України як дії, що грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, особу підсудного.

Злочин, вчинений підсудним, є злочином невеликої тяжкості.

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає те, що підсудний вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Як особа, підсудний ОСОБА_1 характеризується за місцем проживання задовільно, не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена, виховувався в багатодітній сімї, яка налічувала вісім дітей.

Враховуючи, що підсудний вчинив злочин невеликої тяжкості, молодий вік підсудного, думку потерпілої щодо покарання підсудному, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України і призначити йому покарання

по ст. 296 ч.1 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично реєструватись в органах кримінально виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом п′ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: