Справа № 634/650/15-к
Провадження № 1-кп/634/11/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2016смт Сахновщина

Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Сахновщина Харківської області кримінальне провадження № 0000271 від 23 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Суховоля,
Володарсько - Волинського району Житомирської області, українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, освіта неповна середня, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
встановив:
25 вересня 2014 року близько 09 години, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою по АДРЕСА_2 де тимчасового мешкає її батько ОСОБА_9 в будинку, який належить ОСОБА_7 , реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ, з кімнати спальні таємно викрала раковину «Тюльпан», вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 30 від 17 червня 2015 року 300 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму. Після чого розпорядилася викраденим на свій розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнала і пояснила, що 25.09.2014 року близько 08 години, вона знаходилася разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , його сестрою ОСОБА_11 в домоволодінні по АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що її батька немає вдома, викрала раковину «Тюльпан», яка була упакована в дві коробки. Присутнім вона повідомила, що має право розпоряджатися вказаною раковиною. Потім вона поклала вказану раковину до багажника автомобіля на якому приїхала ОСОБА_11 , яким керував ОСОБА_12 . Після чого вони поїхали в напрямку виїзду з селища, і вона попросила зупинитися біля місцевої мешканки на ім`я ОСОБА_13 , яка живе неподалік лісництва та продала їй вказану раковину „Тюльпан за 50 грн., при цьому пояснила, що вона належить їй. Кошти витратила на придбання продуктів харчування.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що вона є власником будинку по АДРЕСА_2 . У листопаді 2013 році вона надала вказаний будинок в користування ОСОБА_9 . В будинку також зберігались її особисті речи, зокрема раковина «Тюльпан», яка знаходилась у двох коробках. 22.04.2015 року потерпіла виявила відсутність в будинку її речей в тому числі раковини «Тюльпан». Цього ж дня вона звернулась до органу внутрішніх справ з заявою про крадіжку речей з її домоволодіння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що на початку осіни 2014 року їй зателефонувала ОСОБА_5 і запросила до себе в гості. На автомобілі ОСОБА_12 вони приїхали до ОСОБА_5 . В приміщенні літньої кухні пили чай, а потім вирішили їхати додому в с. Терноватка, але ОСОБА_5 попросила їх відвезти її речі. Після чого загрузила в багажник автомобіля дві коробки і вони відвезли речі за вказаною ОСОБА_5 адресою, де вона їх продала особі на ім`я - ОСОБА_14 за 50 грн., які потім витратила на придбання продуктів харчування.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що у 2013 році він разом з потерпілою ОСОБА_7 перебував в домоволодінні по АДРЕСА_2 і бачив там багато речей в тому числі і раковину «Тюльпан», яка знаходилась у коробці, але коли вони разом з потерпілою перебували у вказаному домоволодінні у 2015 році, майна в будинку не було, також була відсутня раковина «Тюльпан».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що на початку осені 2014 року він разом з ОСОБА_11 приїхав в смт Сахновщина Харківської області до домоволодіння в якому проживала ОСОБА_5 в будинок він не заходив, а перебував в автомобілі. Потім ОСОБА_5 попросила його відвезти її речі, на що він погодився і вона загрузила в багажник автомобіля дві коробки, що знаходилось в коробках йому було невідомо. Куди везти коробки показала ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 сама забрала коробки з багажника автомобіля та віднесла їх. Потім вона повернулась і повідомила, що продала їх за 50 грн.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що на початку осіни 2014 року ОСОБА_5 запропонувала їй купити у неї раковину «Тюльпан» за 50 грн., на що вона погодилась і купила вказану раковину, яка була упакована у двох коробках. А потім вона її продала іншій особі.

Крім повного визнання вини ОСОБА_5 , її винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме:
- змістом протоколу прийняття зави про вчинення кримінального правопорушення потерпілої ОСОБА_7 від 22.04.2015 року (к/п а.с. 4);
- протоколом огляду місця події з фото таблицею від 22.04.2015 року в ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 де виявлено відсутність умивальника «Тюльпан» (к/п а.с. 10 -15);
- висновком товарознавчої експертизи № 30 від 17.06.2015 року встановлено вартість комплекта (умивальник з п`єдесталом) у формі «Тюльпан» в сумі 300 грн. (к/п а.с. 18).
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.
Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_17 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знята з диспансерного обліку з приводу хронічного алкоголізму 17.06.2015 року, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України не судима.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є її щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання невстановлені.
Призначаючи покарання ОСОБА_17 , суд виходить з положень ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно ст.12 КК України є невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим суд вважає, що покарання у виді громадських робіт буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, оскільки обвинувачена ОСОБА_17 не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, не має самостійного заробітку, тому суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу або іншого покарання передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Розглянувши цивільний позов, потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 300 грн., який потім потерпіла уточнила, відмовившись від матеріальної шкоди у зв`язку з добровільним відшкодуванням її обвинуваченою, суд вважає за необхідне задовольнити його частково.
При вирішенні уточненого цивільного позову суд враховує, що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала (ст. 1167 ЦК України).
Суд вважає встановленим в судовому засіданні заподіяння потерпілій моральної шкоди, через неправомірні дії ОСОБА_5 , тому визначає розмір моральної шкоди, в розмірі 1500 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.
Суддя:
Копія вірна.Суддя