АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, за допомогою відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 серпня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, також врахував характер та ступень тяжкості кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та прийшов до висновку, що докази і обставини на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також ухилятись від слідства та суду.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.
Стверджує, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимого КПК України. Як зазначає сторона захисту, прокурор, не довів і не надав слідчому судді жодних доказів того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, зазначає, що час затримання ОСОБА_7 в ухвалі слідчого судді зазначено 16 год. 10 хв., а в протоколі затримання 06 год. 40 хв., таким чином, на думку захисту, строк тримання під вартою повинен закінчитись о 06 год. 40 хв. 11 серпня 2015 року, а не о 16 год. 00 хв. 11 серпня 2015 року, як вказав в ухвалі слідчий суддя.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі; доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, перевіривши матеріали справи за клопотанням слідчого, доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та рішеннях Європейського суду з прав людини.
Згідно зазначених норм,наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; минуле, особисті та соціальні обставини життя особи.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України однією з необхідних передумов для застосування запобіжного заходу щодо особи є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочину.
Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, слідчий суддя повинен перевірити чи є докази обґрунтованості підозри вагомими (ст. 178 КПК України). А у випадку, якщо відносно особи ставиться питання про застосування виняткового суворого запобіжного заходу, то слідчий суддя повинен приділити особливу увагу оцінці вагомості доказів вчинення нею злочину. Зазначені докази повинні являти собою досить переконливі факти, що на підставі їх розумної оцінки давало підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 встановлено, що слідчий суддя врахував зазначені положення закону.
Як вбачається із ухвали слідчого судді, Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008572 від 13 червня 2015 року за ч.2 ст. 187 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 13 червня 2015 року о 06 год. 30 хв. перебуваючи на території ПКіВ «Гідропарк» за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, напали на ОСОБА_10 та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, відкрито заволоділи чужим майном на загальну суму 15 550 гривень.
В межах зазначеного кримінального провадження 13 червня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Як встановлено ухвалою слідчого судді, в матеріалах містяться дані, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Такими доказами є дані: протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу огляду місця події від 13 червня 2015 року.
На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність вищезазначених даних дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, крім того, і сам ОСОБА_7 свою вину визнав, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Суд встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного, слідчий суддя не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Застосування щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, на думку колегії суддів є адекватним превентивним заходом, який відповідно до практики Європейського суду з прав людини демонструє суспільству, що держава таким діям у жодному випадку не потуратиме.
Крім того, слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінальної справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Що і було зроблено слідчим суддею.
Наступною обов`язковою ознакою, передбаченою ст. 177, 178 КПК України підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з її боку, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.
Виходячи зі змісту ст. 184, 194, 196 КПК України, висновки слідчого у клопотанні, а слідчого судді в ухвалі щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань, міжнародних контактів підозрюваного, (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, залучення значних сил і засобів для скоєння злочину).
Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначених вимог закону дотримався.
Як зазначив слідчий суддя в ухвалі, ОСОБА_7 перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також ухилятись від слідства та суду.
Колегія суддів припускає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_7 , який неодноразово судимий, у 2014 році звільнений із місць позбавлення волі, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 8 місяців 20 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, офіційно не працевлаштований, відсутні дані, які б свідчили про наявність стабільного джерела доходу, не одружений, дані, що характеризують особу не свідчать на користь зменшення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Доводи сторони захисту з цього приводу не заслуговують на увагу.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що строк тримання під вартою повинен закінчитись о 06 год. 40 хв. 11 серпня 2015 року, а не о 16 год 00 хв. 11 серпня 2015 року, як вказав в ухвалі слідчий суддя, не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, згідно матеріалів справи ОСОБА_7 13 червня 2015 року 0 19 год. 00 хв. повідомлено про підозру і підстав вважати, що слідчий суддя вказав неправильний час закінчення строку тримання під вартою, немає.
В ч. 4 ст. 183 КПК України вказано, що слідчий суддя має право не визначати заставу у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений.
З матеріалів провадження вбачається, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 характеризується застосуванням насильства.
Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, у колегії суддів немає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, всебічно, повно провів судовий розгляд клопотання, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, ухвала слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючисьст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 376, 407, 422 КПКУкраїни, колегіясуддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1666/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1