Справа № 461/1134/15-к
Провадження № 1-кс/461/718/15
06.02.2015 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в :
старший слідчий СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 за погодженням старшого прокурора прокуратури м. Львова ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,1 кв.м., які належать ОСОБА_3 .
В судовому засіданні слідчий підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у такому та просив клопотання задоволити.
Захисник особи, у власності якої на даний момент перебуває майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні такого, покликаючись на те. що ОСОБА_3 є правомірним набувачем нерухомого майна та не має жодного відношення до фігурантів кримінального провадження.
Заслухавши думки учасників процесу з приводу клопотання, оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, с лідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. У невідкладних випадках, з метою забезпечення збереження речових доказів або можливої наступної конфіскації чи спеціальної конфіскації коштів та іншого майна, у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, арешт на майно або кошти на рахунках фізичних та юридичних осіб у фінансових установах може бути накладено за письмовим рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України, погодженим прокурором. Такі заходи застосовуються на строк до 72 годин. Директор Національного антикорупційного бюро України впродовж 24 годин з моменту прийняття такого рішення звертається до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Встановлено, що ОСОБА_3 не має у кримінальному провадженні статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем нерухомого майна, придбав таке через аукціон.
Згідно з ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчим не доведено, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, ч.3 ст.368 КК України, слідчий суддя
у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1