Справа № 159/2300/13-к
Провадження № 1-кс/159/245/13
УХВАЛА

м. Ковель 24.05.2013

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Миронюк М.Г., з участю секретаря Матвійчук Т.Е., заявника ОСОБА_1, прокурора Ковельської міжрайпрукуратури ОСОБА_2, слідчого Клвельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на незаконну відмову слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим та про забовязання слідчого і прокурора винести постанову про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2013 року в Ковельський міськрайонний суд звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та бездіяльність, в якій просив визнати незаконною відмову слідчого Приколоти В.С. у ненаданні йому постанови про відмову у визнанні його потерпілим та про забовязання слідчим та прокурором задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 15 лютого 2013 року по заяві його дружини ОСОБА_4

Ухвалою слідчого судді від 17.05.2013 року відкрито провадження по скарзі ОСОБА_1 і призначено її до судового розгляду на 24.05.2013 року.

В ході судового розгляду заявник ОСОБА_1 вимогу своєї скарги підтримав з підстав, які зазначені в скарзі , просить його скаргу задовольнити.

Слідчий Приколота В.С. просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки ОСОБА_1 письмової заяви про визнання його потерпілим не подавав.

Прокурор Борзовець С.В. вимог скарги не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 дійсно звертався в Ковельську міжрайпрокуратуру в якій оскаржував дії слідчого Приколоти В.С., і зокрема з приводу того, що слідчий відмовив його визнати потерпілим та просив забовязати слідчого визнати його потерпілим, але оскільки заяви про визнання його потерпілим скаржник не подавав, то у відповіді на скаргу було вказано, що підстав визнати його потерпілим немає, просить у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали приходить до висновку, що у скарзі ОСОБА_1 на незаконну відмову слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим та про забовязання слідчого і прокурора винести постанову про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ст.55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ст.55 ч.2 КПК України права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається памятка про процесуальні права та обовязки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 55 ч.5 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальні правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження по ст.15 ч.1 ст.194 ч.1 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 15 лютого 2013 року по заяві дружини ОСОБА_1 ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 постановою слідчого від 17 лютого 2013 року визнана потерпілою по справі.

Із досліджених всіх матеріалів кримінального провадження вбачається, що письмова заява ОСОБА_1 про залучення його до провадження як потерпілого відсутня.

Тому вимога ОСОБА_1 про визнання незаконним ненадання йому слідчим Приколотою В.С. мотивованої постанови про відмову у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за відсутності його заяви не ґрунтується на законі, суперечить вимогам ст. 55 ч.2 КПК України, і тому до задоволення не підлягає.

З пояснення прокурора Борзовець С.В. в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 до слідчого заяви про залучення його до провадження як потерпілого не подавав, і тому на скаргу ОСОБА_1, в якій він оскаржував дії слідчого, була дана відповідь, що підстав для визнання його потерпілим не має.

Із скарги ОСОБА_1 вбачається, що у другій вимозі, останній просить забовзати слідчого і прокурора винести вмотивовану постанову про відмову у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим, але оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що скаржник такої заяви в кримінальному провадженні не подавав, і оскаржував дії слідчого з приводу відмови визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні, то за відсутності заяви ОСОБА_1 у кримінальному провадженні про визнання його потерпілим, у прокурора не було підстав визнавати дії слідчого протиправними і забовязувати останнього винести постанову про визнання скаржника потерпілим, а тому дана вимога до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за № 0000313 від 15 лютого 2013 року в даний час провадження по справі відновлено і дана вказівка слідчому допитати ОСОБА_1 в якості свідка, а тому скаржнику в цій ухвалі розяснено порядок залучення потерпілим у кримінальному провадженні і відповідно до ст. 55 ч.2 КПК України він буде мати можливість скористатись своїм правом на подання слідчому заяви про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000313 від 15 лютого 2013 року.

У разі відмови такого клопотання, скаржник відповідно до ст.303 ч.1 п.5 КПК України вправі оскаржити таку відмову слідчому судді.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_1 на незаконну відмову слідчого Приколоти В.С у ненаданні йому постанови про відмову у визнанні його потерпілим та про забовязання слідчого і прокурора винести постанову про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_1, як того вимагає ст. 55 ч. 2 КПК України не подававши заяви слідчому проте, що він бажає набути статусу потерпілого, оскаржив дії слідчого прокурору, який за відсутності заяви ОСОБА_1 про визнання його потерпілим правомірно відмовив йому у скарзі.

Таким чином, оскільки в матеріалах кримінального провадження за № 0000313 від 15 лютого 2013 року по заяві ОСОБА_4 відсутня заява скаржника про залучення його до провадження як потерпілого, а тому не було підстав у слідчого і прокурора виносити постанову в порядку ст. 55 ч.5 КПК України про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1, тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.55,303,304,305,306,307 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на незаконну відмову слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим та про забовязання слідчого і прокурора винести постанову про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим, відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не оскаржується.

Слідчий Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_5