Справа № 317/3254/15-к
№/п 1-кп/317/355/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000388 від 13.04.2015року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вовчанське Якимівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого іпроживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, 05.10.2014 року убув у відпустку терміном до 14.10.2014 року, проте, для подальшого проходження військової служби до місця несення служби з відпустки не прибув. При цьому, діючи на порушення статутних вимог, солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, 14.10.2014 року не з`явився вчасно з відпустки до місця служби полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який дислокується у Запорізькому районі Запорізької області, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до місця несення служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 23 вересня 2015 року,

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і пояснив, що дійсно вчинив злочини при вищевикладених обставинах. Крім того зазначив, що в період часу з 14.10.2014 року по 23.09.2015 року він дійсно перебував вдома, за місцем своєї реєстрації. Також зазначив, що не повертатись до військової частини його вмовили батьки, оскільки їм була потрібна допомога. Крім того повідомив суду, що у вказаний період часу він працював на різних підробітках, повернутись до батальйону не намагався, про своє місце перебування органи військового управління не повідомляв.

В скоєному розкаялася.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 408 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: дезертирство, нез`явлення з відпустки на службу з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв злочин середньої степені тяжкості. Разом з тим, він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що в свою чергу суд відносить до обставин які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з 01.06.2014 року приймав участь в антитерористичній операції, позитивно характеризується за місцем несення служби, має на утриманні непрацездатну матір, яка в зв`язку з отриманою травмою не в змозі самостійно пересуватись, та приймаючи до уваги той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько обвинуваченого, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити мінімальне передбачене санкцією статті покарання, яке буде достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відсутній.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у разі, якщо він на протязі одного року шести місяців випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На протязі випробувального строку, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1