Провадження № 11-кп/792/571/15
Справа № 678/47/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000134 від 27.03.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Летичівського районного суду від 23 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого охоронником (сторожем), раніше судимого:

- 28.10.2008 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.5 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього особистого йому належного майна. 04.03.2009 року апеляційним судом вирок суду першої інстанції скасовано і постановлено новий вирок, яким йому за ч.5 ст.185 КК України призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто йому належного майна. 09 квітня 2013 року ухвалою Літинського районного суду Вінницької області звільнено умовно-достроково від відбування покарання строком на 1 рік 10 місяців 24 дні, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 в строк відбування покарання час затримання та строк перебування його під вартою, з 27 березня по 07 квітня 2015 року.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням обмежень: не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 в період з 22 год. до 06 год.; повідомляти Летичівський районний суд Хмельницької області про зміну свого проживання, роботи, навчання; заборонити відвідувати з метою розпивання спиртних напоїв місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани).

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_9 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на Вінницький МВ УМВС України у Вінницькій області.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Непедівка Козятинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- 31.08.2012 року Літинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років (в редакції КК України, що діяла до 11 червня 2011 року). На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 31.08.2012 року та остаточно визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту проголошення вироку з 23 липня 2015 року, та зараховано йому в строк відбування покарання строк затримання та перебування під вартою, починаючи з 27 березня по 22 липня 2015 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 3903, 78 грн. по 1951, 89 грн. з кожного.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 27 березня 2015 року, близько 14 год., обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , приїхали автомобілем марки „MERCEDES - BENZ С-180, держномер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , із м.Вінниця в смт.Меджибіж Летичівського району Хмельницької області. Автомобіль залишили у смт.Меджибіж Летичівського району Хмельницької області і пішли в сусіднє с.Ставниця до будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей будинку, проникли в приміщення, звідки викрали належні потерпілим:
- гроші в сумі 1000 грн.;
ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 1,40 г, вартістю 1202,25 грн.;
*підвіску, виготовлену із золота 585 проби у вигляді хреста, вагою 0,61 г, вартістю 559,17 грн.;
*перстень , виготовлений із золота 585 проби, вагою 3,83 г, вартістю 3800 грн.;
*набір сережки та перстень, виготовлені із срібла 925 проби, вагою відповідно 3,33 та 1,97 г, загальною вартістю 600 грн.;
*біжутерію: ланцюжок подвійний із підвіскою, браслет чорного кольору, сережки вартістю 5000 грн.;
*ніж марки „Ка-Ваг в чохлі, вартістю 3021,98 грн.;
*ніж марки „Ні пуху, ні пера в чохлі, вартістю 246,50 грн.;
*ручний чоловічий годинник марки „ямах, вартістю 2000 грн.;
*цифровий фотоапарат „Олімпус, вартістю 2000 грн. в чохлі вартістю 100 грн.;,
*фотоапарат „Нікон з комплектуючими, вартістю 50 000 грн.;
*бінокль марки „Юкон в комплектуючій сумці вартістю 2364, 75 грн.;
*5000 угорських форинтів, що по курсу Національного банку України на момент вчинення злочину становить 430,5 грн.;
*830 уругвайських песо, 2302 аргентинських песо, 180 гватемальських кетсалів, номінальну вартість яких згідно курсу НБУ встановити не виявилось за можливе.
Внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілим завдано матеріальної шкоди на загальну суму 72325,15 грн.
В своїй апеляції, як вбачається з її змісту, обвинувачений ОСОБА_9 просив змінити вирок суду і призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, оскільки, на його думку, суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують йому покарання. Те, що він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству в розкритті злочину, на його утриманні знаходиться хворі дружина і мати ОСОБА_13 , яка є інвалідом ІІІ групи, та 86-ти річна бабуся дружини ОСОБА_14 , а також повне відшкодування завданої шкоди потерпілим та примирення з останніми.

Крім цього, зазначає, що місцевий суд безпідставно, всупереч вимог ч.1 ст.88 КПК України зазначив у вироку про те, що він є раніше судимою особою.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 вирок не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає в силу наступних підстав.

Місцевий суд обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при викладених у вироку обставинах.
Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні в передбаченому законом порядку, та ніким не оспорюється.
Так обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину повністю, щиро розкаявся і підтвердив факт вчинення ним спільно із ОСОБА_8 крадіжки коштів, іноземної валюти та речей із помешкання належного потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 доводиться: показаннями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо кількості та вартості викраденого майна; даними протоколу про результати проведення негласних слідчих дій (спостереження за особою) від 27.05.2015 року, в ході проведення якої зафіксовано поведінку обвинувачених після вчинення крадіжки до моменту їх затримання; даними протоколів огляду місця події від 27.03.2015 року з фототаблицями до них, в яких зафіксовані обставини вчинення крадіжки; даними висновків судової трасологічної експертизи №63-ТР від 10.04.2015 року та №64-ТР від 14.04.2015 року щодо виявлених відбитків взуття належного обвинуваченим в помешканні потерпілих; даними акту експертизи №1 від 08.04.2015 року щодо кількості і маси ювелірних виробів; даними висновку товарознавчої експертизи №298т від 16.04.2015 року щодо ринкової вартості викрадених речей потерпілих; даними довідки ПП ОСОБА_15 про вартість викраденої сумки та чохла до фотоапарату; даними роздруківки про офіційний курс валют від 27.03.2015 року; даними рапорту ІДПС взводу з ОСП №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 27.03.2015 року про надходження інформації щодо затримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Даним обставинам суд першої інстанції, дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, місцевий суд керувався вимогами ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , місцевий суд врахував те, що він щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, має сім`ю, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, працює охоронником (сторожем) та позитивно характеризується по місцю своєї роботи, повне відшкодування потерпілим завданої кримінальним правопорушенням шкоди і відсутність з їх сторони матеріальних претензій. Однак взяв до уваги і те, що він має непогашену судимість, за вчинення умисного, особливо небезпечного корисливого злочину, відбував покарання у виді 8 років позбавлення волі та був звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 24 дні, який сплив 02 березня 2015 року, але обвинувачений на шлях виправлення не став, та 27 березня 2015 року вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, а тому рішення місцевого суду про призначення йому покарання у виді позбавлення волі у розмірі ближче до мінімального, передбаченому у санкції ч.3 ст.185 КК України, яке слід відбувати реально, є законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, посилання обвинуваченого та його захисника на те, що при призначенні покарання місцевий суд безпідставно врахував наявність у нього судимості, суперечить вимогам ст.65 КК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року про те, що дані про попередню судимість характеризують суспільну небезпечність особи, можливість його виправлення та прямо впливають на міру та вид покарання.

З огляду на викладене, вирок Летичівського районного суду від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, а вимоги обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Летичівського районного суду від 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляцію обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2