Справа №784/244/15-к 19.03.2015 19.03.2015 19.03.2015
Провадження № 11-сс/784/110/15 Категорія ст. ст. 193, 199 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року, якою відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ; -
- продовжено строк тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
слідчий ОСОБА_9
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та застосувати запобіжний захід - домашній арешт.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_6 , вважаючи оскаржувану ухвалу підлягаючою скасуванню з постановленням нової ухвали, твердить: про незгоду з доводами клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо наявності ризиків: можливості переховування ОСОБА_7 від слідства, можливого впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних; що навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного. При цьому наводить свою оцінку протоколу впізнання підозрюваного ОСОБА_7 та показанням підозрюваного ОСОБА_10 , а також зазначає про неврахування судом факту проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 та про можливість у підозрюваного ОСОБА_10 вчинити будь-які дії щодо викраденого під час перебування на волі. При цьому твердить, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без права пересуватися поза місцем проживання даних дій підозрюваний вчинити не зможе.
Обґрунтовуючи необхідність зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, твердить, що судом не достатньо враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та сім`ї, що він позитивно характеризується за місцем проживання та ніколи не притягався до кримінальної відповідальності.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчий суддя прийшов до висновку:
що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі; що ця підозра підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення для впізнання, поясненнями підозрюваного ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту щодо участі ОСОБА_7 у пограбуванні;
що передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України існуючий ризик, визначений при обранні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу, не зник та не зменшився, оскільки викрадене майно на даний час не відшукане, а тому підозрюваний може переховати, знищити або збути викрадене майно;
що відсутні підстави до зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді під вартою слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону.
11 січня 2015 року йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб і матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження вищезазначеного, зокрема: дані протоколу огляду місця події від 09 січня 2015 року; показання потерпілої ОСОБА_12 про обставини даного пограбування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_12 вказала на ОСОБА_7 як на одного з викрадачів; повідомлення про підозру ОСОБА_13 . Та ОСОБА_10 ; дані відеозапису, вилученого з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час огляду місця події від 09 січня 2015 року; пояснення самого підозрюваного ОСОБА_7 від 11.01.2015 року; пояснення підозрюваного ОСОБА_10 від 15.01.2015 року та при проведенні з ним слідчого експерименту 16.01.2015 року щодо участі ОСОБА_7 у цьому пограбуванні.
Зазначене підтверджує висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та водночас спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів такої.
Посилання захисника на порушення кримінального процесуального законодавства при проведенні впізнання ОСОБА_7 потерпілою, не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки окрім цього впізнання за фотознімками, іншого впізнання підозрюваного не проводилося, як вбачається з матеріалів справи.
Крім того, не погоджуючись з наявністю обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_7 , апелянт фактично оспорює достовірність доказів обвинувачення та їх достатність, але за зазначеними критеріями докази перевіряються та оцінюються судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Є правильним і висновки слідчого судді відносно того, що не зменшився заявлений ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначений при обранні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать, що викрадене під час пограбування майно до цього часу не відшукано.
Наявність позитивних даних про особу ОСОБА_7 , його сімейний стан, репутація, на які посилається апелянт, не зменшує заявленого ризику і не дає можливості суду застосувати менш суворий запобіжний захід, оскільки вказані апелянтом обставини існували і раніше, але вони не утримали підозрюваного від дій, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється.
02.03.2015 року строк досудового розслідування продовжено заступником прокурора Миколаївської області до 4-х місяців, тобто до 11.05.2015 року.
При розгляді клопотання встановлено, що для завершення розслідування необхідно провести значний обсяг слідчих дій та виконати вимоги ст. ст. 290 - 291 КПК України. Отже, слідчим доведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, в матеріалах кримінального провадження є наявними обставини, викладені в клопотанні слідчого, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 (до 10.03.2015 року ), які, зокрема, пов`язані:
- з необхідністю отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновків призначених криміналістичних експертиз по слідам взуття та скотчу;
- з необхідністю після встановлення всіх винних осіб вирішити питання про пред`явлення їм підозри у вчиненні цього злочину та застосування запобіжного заходу або вирішення питання щодо виділення матеріалів кримінального провадження відносно двох невстановлених осіб, які спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вчинили інкримінований злочин;
- з необхідністю встановити місцезнаходження викраденого внаслідок відкритого заволодіння майном;
- з необхідністю додатково допитати потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 з приводу вчинення відносно них злочину та долучити цивільні позови, а також додатково допитати підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 про обставини вчинення ними відкритого заволодіння майном;
- з необхідністю витребувати в повному обсязі матеріали, що характеризують підозрюваних та виконати інші слідчі, процесуальні дії та оперативно-розшукові заходи, у проведенні яких виникне необхідність;
- з необхідністю повідомити ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 про підозру в кінцевій редакції на підставі зібраних в ході розслідування доказів, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
З урахуванням вищевикладеного є безпідставними доводи апелянта про те, що єдиною підставою для продовження тримання підозрюваного під вартою є тільки обґрунтована підозра у вчиненні злочину.
Що стосується доводів апелянта про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то колегія суддів, з огляду на вищезазначене, вважає, що відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 194 КПК України та з урахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. З ст. 186 КК України злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вищевказаному ризику не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.
Так, при застосуванні такого запобіжного заходу як домашній арешт, підозрюваний ОСОБА_7 не буде позбавлений можливості спілкуватися з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні та з іншими невстановленими особами (спільно з якими цей злочин вчинено) за допомогою засобів телекомунікацій (телефон, мобільний телефон, Інтернет, тощо), і в такий спосіб буде мати можливість через цих осіб переховати, збути чи знищити викрадене майно та незаконно впливати на вказаних осіб.
За такого апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1, 422, 424 ч. 4, 532 ч. 4 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 04 травня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4