У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2013 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва Маліновська В.М. при секретарі Лазоришинець К.М.

за участю: - особи, відносно якої розглядається клопотання - підозрюваного ОСОБА_1, слідчого - Плюшкіна А.Ю., прокурора - Коршикова М.В., захисника - ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУМВС України в місті Києві Козлова Р.О., погоджене прокурором відділу прокуратури Поповим А.О., внесене по кримінальному провадженню № 0001244 від 01.12.2013 р. за ч.1 ст.294 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця Полтавської області, освіта вища, працюючого менеджером з продажу ТОВ «Бодаєва Логстик», маючого на утриманні малолітніх дітей 2000 та 2011р. народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В :

03.12.2013р. слідчий Козлов Р.О. за погодженням з прокурором відділу прокуратури м.Києва Поповим А.О. вніс до Шевченківського районного суду м.Києва клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України (кримінальне провадження № 0001244 від 01.12.13р.).

Повноваження слідчого, прокурора та захисника, які присутні при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірені. Слідчий та прокурор діють відповідно до постанов про створення групи слідчих та групи прокурорів, а захисник на підставі доручення Центру вторинної правової допомоги, що не заперечувалось сторонами кримінального провадження.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_1, діючи спільно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та невстановленими досудовим слідством особами у кількості приблизно 300-500 осіб, 01.12.2013 в період часу з 14 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин, перебуваючи по вул. Банковій в м. Києві біля будівлі Адміністрації Президента України прийняв активну участь у масових заворушеннях, які супроводжувались насильством над працівниками правоохоронних органів, знищенням майна, а саме металевих турнікетів, які належать ГУМВС України в м.Києві та використовувались працівниками міліції для стримування учасників масових заворушень, опором представникам влади із застосуванням зброї або інших предметів, які використовувалися як зброя.

В ході протиправних дій ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_9, та інших невстановлених осіб, працівникам міліції ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та іншим, загальною кількістю приблизно 70 осіб, завдано побої та тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.294 КК України - організація масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівель або споруд, насильницьким виселенням громадян, опором представникам влади із застосуванням зброї або інших предметів, які використовувалися як зброя, а також активна участь у масових заворушеннях.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході розслідування доказами, зокрема: - показаннями свідка ОСОБА_18; - показанням свідка ОСОБА_19; - показаннями свідка ОСОБА_20; - протоколами оглядів відеозаписів, наданих групами документування ГУМВС України в м. Києві, виявленими та вилученими з інформаційної мережі «Інтернет» на яких зафіксовані події, які відбувались 01.12.2013 біля приміщення Адміністрації Президента України по вул. Банковій в м. Києві.

Враховуючи, що ОСОБА_1 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 (восьми) років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків чим може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м'яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий Плюшкін А.Ю. та прокурор Коршиков М.В. клопотання підтримали і просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечили.

Захисник наполягав на тому, що доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними.

Також захисник наголосив, що прокурором жодним чином не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м'яких запобіжних заходів не пов'язаних з триманням під вартою. Зокрема просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.

Вислухавши осіб, які з'явились до розгляду клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання слідчого, а також оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_1 01.12.2013р. було затримано на підставі ст. 208 КПК України. 02.12.2013 підозрюваному ОСОБА_1 в присутності захисника повідомлено про підозру за ч.1 ст.294 КК України та допитано як підозрюваного.

За санкцією цієї статті винній особі може бути призначено покарання від 5 (п'яти) до 8 (восьми) років позбавлення воді, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема : до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

Так, слідчий суддя вважає, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України. У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані у клопотанні, зокрема ризик переховуватись від органів досудового розслідування, здійснення тиску на потерпілих та свідків та можливе вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Щодо застосування до підозрюваного більш м'якого запобіжного заходу, то дане питання поставлено слідчим суддею на обговорення сторін кримінального провадження і з'ясовано наступне.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором на даний час доведено наявність обставин, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи диспозицію ч.1 ст.294 КК України, згідно якої вказаний злочин належить до злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку застосування більш м'якого запобіжного заходу на даний час є неможливим. Поряд з цим, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному ОСОБА_1 розмір застави.

З огляду на викладене, а також строки досудового розслідування, визначені ст.219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали 60 днів з дня затримання підозрюваного, тобто до 29.01.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУМВС України в місті Києві Козлова Р.О., погоджене прокурором відділу прокуратури Поповим А.О., внесене по кримінальному провадженню № 0001244 від 01.12.2013 р. за ч.1 ст.294 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

«Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_1 під вартою визначити тривалістю 60 днів з дня фактичного затримання, тобто до 29.01.2014 р. включно».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п'яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: