Категорія:запобіжний захід. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2014 року слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 15 серпня 2014 року клопотання слідчого було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів до 10 жовтня 2014 року, визначено розмір застави в розмірі 42630 (сорок дві тисячі шістсот тридцять) гривень. У разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Таке рішення було вмотивоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,4, ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити слідчому у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .. В обґрунтування зазначає, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ні слідчий, ні прокурор не надали доказів про наявність підстав, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про взяття ОСОБА_7 під варту слідчим суддею були дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13 серпня 2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Згідно матеріалів справи та ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками, що ризики, зазначені як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний залишаючись на свободі, може впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування, а тому застосування іншого більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 15 серпня 2014 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: