Справа 127/8727/15-к
Провадження 1-кс/127/3840/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каховка Херсонської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 11 грудня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з 17 червня 2011 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді інженера радіолокаційного комплексу радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший лейтенант.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 ,діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме, з 19 особами офіцерського складу,не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший лейтенант ОСОБА_4 знаходячись за межами військової частини НОМЕР_2 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на 22 грудня 2014 року старший лейтенант ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді офіцера начальника радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 ,з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопоруш ення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор покладався на думку суду.
Підозрюваний у судове засідання про застосування запобіжного заходу не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні підозрюваного та відомостей про оголошення його у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: