Справа № 332/1375/13-к
Провадження № 1-КП/332/207/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2013 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді: Ретинської Ю.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.;

за участю прокурора: Проценко М.В.

обвинуваченого: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, має двох дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційного не працевлаштованого, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Б кв. 44, раніше судимого:

03.04.1996 р. Орджонікідзевським районним судом за ст. 17, 140 ч.3 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

30.10.2001 р. Орджонікідзевським районним судом за ст.. 17, 81 ч.3, 81 ч.3, 17, 140 ч.3, 196-1 ч..1, 42 КК України КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

22.10.2001 р. Ленінським районним судом за ст. 296 ч.1, 185 ч. 2, 71, 70 КК України КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

13.12.2005 р. Заводським районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України КК України до 4 років позбавлення волі. Від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки.

13.07.2010 р. Заводським районним судом за ст.121 ч. 1 КК України КК України до 5 років позбавлення волі. Від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2013 року приблизно о 15 годині, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, маючи умисел на відкрите викрадення майна, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи повторно, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, відкрито викрав телевізор Samsung в корпусі чорного кольору, який належить гр.. ОСОБА_4, та не реагуючи на вимоги останнього повернути викрадене, зник з місця вчиненого злочину, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 1200 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснивши, що 14.06.2013 року він разом із дружиною та дітьми пішов у гості до ОСОБА_4 з метою зайняти у нього гроші в борг. ОСОБА_4 вже перебував у стані алкогольного спяніння. Вони розпили баклажку пива, яку він купив, після того запитав про гроші. ОСОБА_4 погодився, щоб він взяв телевізор та заклав його у ломбард. Він розєднав дроти, поставив телевізор біля входу, після цього випили ще, а потім Федоров відмовився давати йому телевізор. Вони знову випили та пішли разом здавати телевізор до ломбарду. По дорозі, біля лікарні, Федоров відмовився здавати телевізор та наполягав на тому, щоб він його повернув, проте він не послухав ОСОБА_4 і, знаючи що цей телевізор йому не належить, пішов до ломбарду. В ломбарді у нього відмовилися приймати телевізор, і замість того, щоб його повернути, він пішов до себе додому. Через деякий час його затримали співробітники міліції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз'яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред'явлене ОСОБА_1 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії тяжких;

- особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий;

- обставини, які помякшують покарання: визнання вини, щире каяття;

- обставин, що обтяжує покарання, суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, наявність постійного місця проживання, перебування двох неповнолітніх дітей на утриманні обвинуваченого, думку прокурора, який просив суд призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 75, 76 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі у межах санкції статті, а також вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 Кримінально процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ: телевізор Самсунг, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути законному володільцеві потерпілому ОСОБА_4

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.І. Ретинська