Справа №345/3642/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2015 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Калуського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва, Калуського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
Клопотання обґрунтовує тим, що 19.09.2015 р., приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 власним автомобілем марки Вольксваген Гольф їхав по вул. Козоріса в м. Калуш у напрямку с. Добровляни, Калуського району. Виїжджаючи на перехрестя з вул. Добровлянська ОСОБА_6 різко загальмував, оскільки з лівого боку по вул. Добровлянська наближався автомобіль марки Мерседес-Бенц Віано під керуванням ОСОБА_7 . Останній зробив зауваження ОСОБА_6 та продовжив рух по вул. Добровлянська в напрямку с. Добровляни, Калуського району. На зауваження ОСОБА_7 . ОСОБА_6 відреагував неадекватно та власним автомобілем поїхав за ним. Через декілька хвилин, рухаючись по вул. Добровлянська, ОСОБА_6 підрізав автомобіль ОСОБА_7 та наказав зупинитись. Вийшовши з машини ОСОБА_6 вступив у словесну перепалку з ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, він нецензурно виражався на адресу ОСОБА_7 та наказав останньому вийти з машини. Продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи що він перебуває у громадському місці, ОСОБА_6 безпричинно, з особливою зухвалістю наніс один удар рукою в голову ОСОБА_7 , а також один удар рукою в обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив фізичний біль останнім, а також намагався завдати удару рукою в голову ОСОБА_9 .
Продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 каменем розбив лобове скло автомобіля Мерседес-Бенц Віано ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 власним автомобілем поїхав у м. Калуш, однак з метою продовження своїх хуліганських дій, через 15 хвилин повернувся на місце вчинення злочину, зупинився на відстані приблизно 15 метрів від автомобіля Мерседес-Бенц Віано, біля якого знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та продовжив словесну суперечку з ними. Через відчинене вікно водійської дверки автомобіля ОСОБА_6 направив мисливський гладкоствольний карабін Сайга 410К в сторону автомобіля Мерседес-Бенц Віано, біля якого знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Побачивши наведену в їх бік зброю останні розбіглись у різні сторони, а ОСОБА_6 , усвідомлюючи що його діями створюється реальна небезпека заподіяння шкоди життю та здоров`ю цих осіб здійснив 2 постріли з вогнепальної зброї - мисливського гладкоствольного карабіна Сайга 410К. Під`їхавши власним автомобілем до автомобіля Мерседес-Бенц Віано ОСОБА_6 , усвідомлюючи що його діями створюється реальна небезпека заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснив ще 2 постріли з тієї самої зброї.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким злочином, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати у цьому ж кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
У судовому засіданні слідчий подання підтримав і пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Просить врахувати наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, застосувавши більш м`який запобіжний захід, неможливо.
Прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Термін дії запобіжного заходу просить встановити строком на 60 днів. Вважає за неможливе визначати заставу, оскільки, злочин вчинено із застосуванням насильства.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав частково. Пояснив, що конфлікт спровокували інші учасники події, які нанесли йому тілесні ушкодження. Постріли він здійснив в повітря з метою налякати чоловіків. Просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки він не має наміру переховуватися від слідства та суду чи впливати на потерпілих.
Захисник в судовому засіданні пояснив, що застосування зброї з боку підозрюваного було правомірним з метою самозахисту і спровоковане неправомірною поведінкою інших осіб. Ризики, наведені слідчим у клопотанні, є необґрунтованими. Просить врахувати, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, позитивно характеризується, характеристики свідчать, що він не схильний до насильства, як доброволець брав участь в АТО, після повернення із зони АТО не встиг працевлаштуватись, при затриманні опору не чинив. Також, просить врахувати стан здоров`я підозрюваного і наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Вважає, що зі сторони підозрюваного відсутні дії насильницького характеру, а, тому, просить визначити йому заставу у мінімальному розмірі.
Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.
Клопотання слідчого подане в порядку ст. 184 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений у судове засідання, йому 21.09.2015 року об 11 год. 15 хв. було вручено клопотання та матеріали, які обґрунтовують клопотання, що стверджується його підписом.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
П. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Його дії кваліфіковано як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.
Відповідно до ст. 12 КК України зазначений злочин відноситься до категорії тяжких. Санкція частини 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Прокурор та слідчий довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, так як це підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами оглядів місця події, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні, яке підтримав прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.
Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, однак, вказаному ризику можливо запобігти шляхом заборони залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.
Разом з тим в судовому засіданні належними доказами не доведено існування ризиків щодо того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, які надали покази та вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення даного кримінального правопорушення, чи інших свідків, які будуть встановлені під час проведення досудового розслідування, оскільки він з вказаним особами не знайомий та доказів про існування можливості впливу на них слідчому судді не наведено. Не наведено також і докази можливості підозрюваного перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом чи вчинити інше правопорушення. Оскільки, підозрюваний раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків по місцю проживання.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчий та прокурор належним чином не довели неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважаю вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.
У відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Однак, при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, має вищу освіту, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, являється учасником бойових дій, неодноразово перебував у зоні АТО в складі добровольчих батальйонів. Також, слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, те, що підозрюваний ніде не працює і конкретні обставини, наведені у клопотанні щодо вчинення ним кримінального правопорушення.
За таких обставин, слідчий суддя вбачає достатні підстави, які можуть свідчити на користь зменшення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати своє житло.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, які забезпечать дієвість запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Згідно ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва, Калуського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , на строк 60 днів.
Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати житло по місцю його проживання в АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Строк дії ухвали з 22.09.2015 року до 20.11.2015 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.
Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським МВ УМВС.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя