Провадження №1-кп/127/174/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені 01 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007919,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи необхідність зазначеного тим, що ОСОБА_4 переховувався від суду в зв`язку з чим був оголошений у розшук, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, що підтверджує наявність ризиків у кримінальному проваджені та є підставою для обрання відносно обвинуваченого зазначеного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у нього не має простійного місця проживання. Він не з`являвся до суду, хоча і знав про наявність кримінального провадження відносно нього. Проте він не вважав це важливим та після підготовчого судового засідання виїхав з м. Вінниці до м. Києва у пошуках роботи, потім змінював місце проживання у м. Вінниці, за адресою реєстрації в Бершадському районі не проживав. Про зміну місця проживання та зазначені події суд не повідомляв, оскільки не вважав вказане за потрібне, думав, що кримінальне провадження вже могло бути розглянуте у його відсутність, а тому просив не обирати йому вказаний запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він має місце реєстрації, розмір шкоди не значний та він відшкодований, в зв`язку з чим потерпіла до нього претензій не має. Обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є суворим, а тому просила обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та кримінальне провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні 03.02.2015 року за участі обвинуваченого проведено підготовче судове засідання. В ході зазначеного обвинувачений повідомлений, що розгляд справи відбудеться 19.02.2015 року, що підтверджується його розпискою. Разом з тим у вказане судове засідання обвинувачений не прибув, причини неявки не повідомив, що потягло застосування приводу відносно нього. Разом з тим, привід у вказаній справі виконано не було, в судові засідання, призначені на 04.03.2015 року та 16.03.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 не доставлений, в зв`язку з тим, що місце його перебування не відоме. Зазначене зумовило постановлення судом 16.03.2015 року ухвали про розшук обвинуваченого. На виконання зазначеної ухвали суду надано довідку Краснопільської сільської ради від 20.01.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 за місцем реєстрації відсутній з 2013 року, місце його фактичного проживання не відомо.

Вказані відомості підтверджують той факт, що обвинувачений ухилився від суду, оскільки будучи обізнаним про розгляд судом кримінального провадження, повідомленим про дату та час слухання справи, порушив свої обов`язки, визначені ст. 42 КПК України, в судові засідання не прибув, суд про зміну місця проживання не повідомив та переховувався. Зазначене одночасно свідчить і про те, що відносно ОСОБА_4 неможливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він за місцем реєстрації з 2013 року не проживає, а його пояснення в судовому засіданні свідчать про те, що він взагалі не має постійного місця проживання.

Вказані обставини переконують суд у тому, що у справі існує ризик, передбачений ст. 177 КПК України щодо реальної можливості обвинуваченого переховуватися від суду.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час обвинувачується у вчиненні злочину в період непогашеної судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та вказана обставина є ризиком у кримінальному провадженні, визначеним законом.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Вищенаведені факти підтверджують доведення прокурором наявності двох ризиків кримінальному провадженні, а факт того, що ОСОБА_4 рік переховувався від суду, не має постійного місця проживання, свідчить, що інший більш м`який запобіжний захід домашній арешт не буде дієвим для їх запобігання, оскільки не може бути виконаний обвинуваченим.
Таким чином, суд з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, дійшов висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що є виправданим, відповідатиме Закону та ст. 5 Конвенції "Про захист основоположних прав та свобод людини".
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає що ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 194, 217, 314, 315, 316, 317 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Красносілки Бершадського району Вінницької області, громадянину України, українцю, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з моменту його затримання, тобто з 05.02.2016 року до 03.04.2016 року.
Строк дії ухвали суду 60 днів, тобто до 03.04.2016 року.
Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат в сумі 13780 гривень.

Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя :