Справа № 591/421/15-к Провадження № 1-кс/591/120/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року м. Суми
Слідчий звернувся до суду з узгодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на майно, що були виявлені та вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 , під час його затримання, а саме мобільний телефон Lenovo; мобільний телефон iPhone; мобільний телефон Samsung, планшет марки Samsung; монети Російської Федерації у кількості 20 штук на загальну суму 70 російських рублів 70 копійок; квитанцію на придбання ліків у аптеці м. Слов`янськ.
Зазначає, що вилучені речі та документи набуті та використовувались підозрюваним під час вчинення злочину, дані речі є тимчасово вилученим майном у кримінальному провадженні, рішення про арешт якого приймається виключно судом.
Тому, в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний до суду не з`явився, в питсьмовій заяві просив розглядати кллоопотання слідчого у його відсутність.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував з підстав незаконного, на його думку, затримання ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що протягом 2014 року підполковник ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, маючи об`єктивні причини для виходу на службу у встановлений час, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, протягом 2014 року неодноразово не з`являвся на службу терміном понад 3 доби, крім того у період з 17 листопада по 08 грудня 2014 року та в період з 06 січня по 20 січня 2015 року не з`являвся на службу до управління Служби безпеки України в Сумській області, яке дислоковане у м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 32, обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.
Крім того, у листопаді 2014 року, під час незаконного виїзду на підконтрольну бойовикам територію (м. Донецьк), ОСОБА_5 встановив контакт з одним із керівників так званого Міністерства державної безпеки ДНР на ім`я ОСОБА_6 та звернувся з проханням оформити його на службу у вказаній силовій структурі терористичної організації. При цьому, ним виконувались завдання інформативного характеру в інтересах державної безпеки ДНР.
В ніч з 13 на 14 січня 2015 року ОСОБА_5 незаконно (через пункт пропуску Успенка, що контролюється терористами) виїжджав до м. Ростов-на-Дону (РФ) з метою проведення зустрічі з представниками ФСБ РФ, які координують діяльність спецслужб ДНР. За результатами зустрічі було погоджено питання його працевлаштування в МДБ ДНР. При цьому, одним з факторів, що вплинув на прийняття представниками російських спецслужб позитивного рішення щодо працевлаштування ОСОБА_5 в МДБ ДНР стало виконання ним раніше відпрацьованого завдання в інтересах вказаної терористичної організації.
Зазначені обставини судом встановлено з внесекних до ЄРДР відомостей (а.с.4, 5) повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.407 КК України (а.с.25-27).
22 січня 2015 року о 15.24 год. під час спроби виїхати до підконтрольної бойовикам території (м. Донецьк) підполковника ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.
Під час проведення особистого обшуку в ході затримання у дорожній сумці з якою прямував ОСОБА_7 виявлено та вилучено мобільний телефон Lenovo, планшет марки Samsung, монети Російської Федерації у кількості 20 штук на загальну суму 79 російських рублів 70 копійок, а також квитанцію на придбання ліків у аптеці м. Слов`янськ та 43 шматочки паперу (розірвана банківська квитанція). Також у кишені куртки ОСОБА_5 було виявлено та вилучено два мобільний телефон марки Samsung та iPhone, що підтверджується протоколом затримання від 22.01.2015 року (а.с.17-24).
22 січня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 407 КК України.
Обгрунтованість пред`явленої підозри перевірено слідчим суддею в ході застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу від 25.01.2014 року.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасово вилученим також є майно отримане в результаті огляду (ч.2 ст.168 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Тому, слідчий суддя вважає, що вилучені мобільні телефони, планшет, квитанція мають значення для кримінального провадження, оскільки їх дослідження допоможе встановити істину по справі, визначити місцезнаходження підозрюваного станом на час вчинення злочину, підтвердити або спростувати підозру щодо самовільного залишення місця проходження військової служби. Зазначені речі будуть предметом дослідження в рамках кримінального провадження, використовуватимуться слідчим в ході допиту підозрюваного та інших слідчих діях.
Водночас, суду не доведено, що існує необхідність в накладенні арешту на вилучені грошові кошти, оскільки затримання особи здійснювалось виключно виходячи з підозщри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України. Слідчим не доведено, яке доказове значення в рамках рослідування обставин самовільного залишення місця проходження військової служби матимуть особисті кошти підозрюваного.
Тобто, вилучені кошти не відповідають визначеним ч.2 ст.167 КК України критеріям, накладення на них арешту не відповідатиме завданням та меті досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, вимоги ч.2 ст.173 КПК України, клопотання підлягає чяастковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.97, 167, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-
Клопотання слідчого задовольнити частково.
- мобільний телефон Lenovo S820 IMEI № НОМЕР_1 ;
- мобільний телефон iPhone 5 IMEI № НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон Samsung SGH U600 IMEI № НОМЕР_3
- планшет марки Samsung Galaxy-Tab2, модель GT-P5100, S/N: RF1D20ZE8BA;
- квитанцію на придбання ліків у аптеці м. Слов`янськ.
В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на монети Російської Федерації у кількості 20 штук на загальну суму 70 російських рублів 70 копійок відмовити за необгрунтованістю.
Роз`яснити, що сторони можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна у випадках та порядку, передбачених законом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Слідчого військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1