Справа № 446/2555/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянка-Бузька кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Незнанів Кам`янка-Бузького району Львівської області, українця, гр. України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, безробітного, не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в :
14 листопада 2014 р. близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кафе-бару «У Петровича», що по вул. Гвардійській в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , ігноруючи волю останнього, скориставшись його тимчасовою відсутністю, з хуліганських спонукань незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВА», моделі «2103», типу легковий седан- НОМЕР_1 , білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_3 , 1974 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_6 , а фактично належить ОСОБА_5 . Вказаним автомобілем обвинувачений ОСОБА_4 заїхав на польову дорогу, що примикає до вул. Перемоги в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, залишив автомобіль, який в подальшому був виявлений працівниками міліції.
Відтак, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
В розпорядження суду поступила угода про примирення від 28.11.2014 р. укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 , з одного боку, та потерпілим у провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473,476 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання своєї винуватості ОСОБА_4 та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 років обмеження волі та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти останню про зміну місця свого проживання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема відбути призначене судом покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в зоні АТО на сході України, 25.02.2015 р. подав суду письмову заяву, в якій підтримав угоду про примирення, просив затвердити таку та призначити обвинуваченому покарання, визначене в угоді.
Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Відтак, слід затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 з тих підстав, що така відповідає вимога ст. 472 КПК України. Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 1 ст. 289 КК України та просив затвердити вказану вимогу. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 в письмовій заяві підтримав угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 .
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, крім того укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 .
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.
Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Речові докази - автомобіль марки «ВА», моделі «2103», типу легковий седан- НОМЕР_1 , білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_3 , 1974 року випуску залишити у потерпілого ОСОБА_5 ; чотири сліди рук упаковані в спец-пакет експертної служби № 1250954, скріплений біркою з відбитком печатки «НДЕКЦ № 16 для експертиз», мікрооб`єкти з підписами понятих, упаковані в спец-пакет експертної служби № 1250957, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області знищити.
Керуючись ст. ст. 471, 474, 475 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 28.11.2014 року, укладену між обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з одного боку та потерпілим ОСОБА_5 з іншого на підставі ст. ст. 468, 469, 471,473,476 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості за ч.1 ст. 289 КК України та призначення йому покарання у виді 3 років обмеження волі та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти останню про зміну місця свого проживання.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися туди для реєстрації. Речові докази - автомобіль марки «ВА», моделі «2103», типу легковий седан- НОМЕР_1 , білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_3 , 1974 року випуску залишити у потерпілого ОСОБА_5 ; чотири сліди рук упаковані в спец-пакет експертної служби № 1250954, скріплений біркою з відбитком печатки «НДЕКЦ № 16 для експертиз», мікрооб`єкти з підписами понятих, упаковані в спец-пакет експертної служби № 1250957, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи, 391 (триста дев`яносто одну) грн. 20 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1