Пр-ня по справі № 1кп/521/301/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, неофіційно працює збирачем меблів, неодруженого, спільно проживаючого з ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)01.09.2015 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 місяці; у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 09 вересня 2015 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , без відповідного права перебувати у вказаному приміщенні, за попередньої з мовою з особою, кримінальне провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, без застосування засобів подолання перешкод, незаконно проник до нежитлового приміщення яке належить потерпілому ОСОБА_9 , та яке має всі ознаки сховища, де діючи умисно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав майно гр. ОСОБА_9 , а саме пральну машину «Електролюкс» вартістю 2322 гривні та газовий балон вартістю 238 гривень, а всього майна на загальну суму 2560 гривень. Після скоєного, з викраденим майном ОСОБА_6 спільно з особою, кримінальне провадження щодо якої закрито у зв`язку зі смертю, з місця злочину зникли, завдавши матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 2560 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно 09.09.2015 року приблизно о 05 годині 00 хвилин він разом з знайомим ОСОБА_10 , на прохання останнього, прийшли за адресою АДРЕСА_3 , де проникли до нежитлового приміщення. На прохання ОСОБА_10 вони таємно викрали майно пральну машину та газовий балон. Обвинувачений ОСОБА_6 розумів, що вчиняє крадіжку. Коли вони переносили викрадене майно, їх на вулиці затримала поліція. В теперішній час обвинувачений розкаюється у вчиненому злочині, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє не скоювати в подальшому злочини.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_9 про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений належним чином, в порядку ст. 135 КПК України, шляхом особистого повідомлення. Особисто надав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити судовий розгляд без його участі. Цивільний позов не заявляв і заявляти не буде. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має. В судових дебатах приймати участь не бажає. Визначення міри покарання залишає на розсуд суду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_6 з дитинства виховувався матір`ю та вітчимом, який замінив обвинуваченому батька. Обвинувачений вважає, що йому родина надала повноцінне виховання. Раніше судимих в сім`ї не має. На протязі певного періоду у житті вживав наркотичні засоби. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Зі слів більше ніж півтора року та в теперішній час наркотичні засоби не вживає. 01.09.2015 року був засуджений за скоєння однорідного злочину проти власності та йому призначено покарання у вигляді арешту, яке він станом на дату ухвалення вироку не відбув. Фактично не має спеціальності, оскільки середню спеціальну освіту не отримував, а вищу освіту не закінчив. Особисте життя влаштував, лише після звільнення судом з під варти і в теперішній час спільно проживає з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Має неофіційну роботу. В судовому засіданні об`єктивно повідомити причину скоєння нового умисного злочину, обвинувачений не зміг.
Таким чином бідність, відсутність належної освіти, відсутність належного виховання і як наслідок небажання змінити своє ставлення до особистого життя, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння нового злочину проти власності.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_6 не є особою суспільно небезпечною, однак злочинні дії останнього, та загальна поведінка під час вчинення нового умисного злочину проти власності об`єктивно свідчать про необхідність застосування відповідних заходів примусу, що буде полягати у певних обмеженнях прав і свобод обвинуваченого.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 є суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи, що характеризується не тільки юридичною ознакою, але й економічною, соціальною та фактичною (фізичною). Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, суд не находить, оскільки хоча обвинувачений має декілька обставини, які пом`якшують покарання, однак властивість злочину, не відбуте покарання за іншим вироком, обстановка за якою вчинено новий злочин та особа обвинуваченого, свідчать про необхідність призначення покарання у межах санкції статі пов`язане з тримання обвинуваченого в умовах ізоляції на певний термін до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Метою покарання, за даним вироком, окрім кари, є перш за все виправлення обвинуваченого та необхідність запобігання вчиненню нового злочину не лише самим обвинуваченим, а й відвернути інших осіб від подібних злочинних дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01.09.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Затримати ОСОБА_6 негайно після оголошення вироку суду, обравши йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 09.09.2015 року по 05.11.2015 року, а також з моменту законного затримання після оголошення вироку суду по день набрання законної сили вироком суду. Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту законного затримання обвинуваченого.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: