Справа №531/1818/15-к
Провадження №1-кп/531/189/15
В И Р О К

Іменем України

09 листопада 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усінськ, Усінського району, Республіка Комі, Російська Федерація, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, освіта середня, працюючого водієм ТОВ «Востокстройгаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26 липня 2015 року, близько 21 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався на мопеді іноземного виробництва без державного номерного знаку по вул. Суворова в с. Михайлівка Машівського району Полтавської області без працюючих приборів освітлення та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який знаходився на вказаній проїзній частині. Внаслідок наїзду, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці, забитої рани голови та струсу головного мозку, поверхневих ран та саден на верхніх і нижніх кінцівках, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №122 від 25.09.2015 року, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Згідно висновку автотехнічної експертизи №237 від 02.09.2015 року, в даній дорожній обстановці в діях водія мопеду ОСОБА_4 вбачаються невідповідність вимогам п. п. 31.1, 31.4.3 (а), 31.6 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної події. В умовах даної події водій мопеду ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 31.1, 31.4.3 (а), 31.6 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 26 липня 2015 року, після 21 години, він керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння по вул. Суворова в с. Михайлівка Машівського району та здійснив наїзд на пішохода, якому спричинив тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 26 липня 2015 року, близько 21 години, він йшов пішки по вул. Суворова в с. Михайлівка та на нього було здійснено наїзд мопедом. В результаті наїзду він отримав тілесні ушкодження. Претензій до обвинуваченого на теперішній час не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимого; позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України у виді виправних робіт з відрахуванням із суми його заробітку в дохід держави у розмірі 10 відсотків без позбавлення права керування транспортними засобами.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень, які, відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт з відрахуванням із суми його заробітку в доход держави у розмірі 10 відсотків без позбавлення права керування транспортними засобами.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, понесені на проведення автотехнічної експертизи №237 від 02.09.2015 року в розмірі 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 копійок на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя