Провадження №1-кс/127/5216/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 13.04.2006 року, Феодосійський МВК АР Крим, ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимий, проживає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , громадянин України,

на теперішній час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015, старший прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_4 (робоча адреса: м. Вінниця, вул. Червоноармійська, 105, тел. НОМЕР_2 ), звернувся до суду з клопотанням, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що військовою прокуратурою провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000136 від 25 грудня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді начальник радіостанції військової частини НОМЕР_3 у військовому званні - сержант.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12.05.2014 військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13.05.2014 сержант ОСОБА_5 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме: з 6 особами офіцерського складу та 306 особами рядового складу, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_4 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Сержант ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_4 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на дату подання даного клопотання сержант ОСОБА_5 , до військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, сержант ОСОБА_5 , не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальник радіостанції військової частини НОМЕР_3 (яка до 13.05.2014 дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме з 6 особами офіцерського складу та 306 особами рядового складу.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 27 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_5 , це військова частина ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 , однак державні органи України на даний час на вказаній території не функціонують.

27 грудня 2014 року слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 підозрюваного сержанта ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Управлінню УМВС України у Вінницькій області.

В разі успішного розшуку ОСОБА_5 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому прокурор просив суд клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його доставки в суд для застосування запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в закритому судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити, пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування перебуваючи у розшуку.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було з`ясовано, що ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування, перебуває у розшуку, дані обставини дають підстави для застосування до останнього затримання з метою його приводу в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що наявні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Вінницького міського суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя