Справа №1-2/1999 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-о/788/16/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 11-0/788/16/15 за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії в кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, українця,

уродженця с. Старий Мерчик, Валківського району

Харківської області, який проживає в

АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:
25 червня 2015 року до Апеляційного суду Сумської області надійшла заява від ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року.

Свою заяву ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що Сумський обласний суд розглянув його касаційну скаргу на вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року без участі його та захисника.

Незважаючи на те, що прокурор в судовому засіданні обласного суду присутній не був та не підтримував обвинувачення, висунуте відносно нього, та не висловив свого відношення щодо вироку районного суду, обласний суд розглянув його касаційну скаргу. Всупереч вимогам кримінального процесуального закону України (в редакції 1961 року) колегія суддів обласного суду встановила факти, які не досліджувались районним судом, та недоведеними не визнавались, та не послались при цьому на матеріали кримінальної справи.

На його переконання, це є нововиявленою обставиною та вплинуло на правильність прийнятого судом рішення. Оскільки він та захисник не були присутні в судовому засіданні та не могли надати свої доводи та факти, то в даному випадку касаційним судом було порушено його права на захист. Тому він прохає переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу колегії суддів Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року за його касаційною скаргою на вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання Апеляційного суду Сумської області не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений.

Заслухавши доводи судді про обставини справи та зміст поданої заяви ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_5 , який вважав, що заява ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, так як наведені в ній обставини не є нововиявленими, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи викладені в заяві ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Нововиявленими обставинами, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним судом України неконституційності закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду чи при ухваленні судового рішення і, які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводить неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, обов`язковою умовою перегляду вироку чи ухвали за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження. При цьому, такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів, неправильний переклад висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, завідомо неправильний висновок і пояснення судового експерта, зловживання прокурорів, слідчого, суддів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування слідчих.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року ОСОБА_6 був визнаний винним у тому, що на протязі з 23 серпня 1990 року по 18 жовтня 1997 року систематично, в письмовому виді з метою приниження честі та гідності голови Харківського обласного суду ОСОБА_7 , його заступника ОСОБА_8 , судді цього суду ОСОБА_9 та судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 ображав їх у зв`язку з діяльністю по здійсненню правосуддя. Він направляв до районних судів м. Харкова, Харківського обласного суду, Верховного суду України, органів юстиції Харківської області, районних прокуратур м. Харкова, засобів масової інформації та інших відомств заяви, скарги, пояснення, листи-клопотання, у яких використовував висловлювання, які носили образливий характер.

За вказані діяння ОСОБА_6 був визнаний винним і засуджений за ст. 1763 КК України (в редакції 1990 року) до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку на користь держави; за ст. 1763 КК України (в редакції 1995 року) до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку на користь держави; за ст.. 176-3 КК України (в редакції 1995 року) до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно було визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі у виправній трудовій колонії загального режиму.

На підставі ст. 7 п. «а» Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року ОСОБА_6 строк покарання було скорочено наполовину і до відбуття було визначено 1 рік позбавлення волі у виправній трудовій колонії загального режиму.

5 серпня 1999 року ухвалою судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду, вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року було змінено, і за ст. 1763 КК України (в редакції 1996 року) пом`якшено покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 було визначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно п. «а» ст. 7 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року засудженому ОСОБА_6 строк покарання скорочено наполовину і визначено до відбування 9 місяців позбавлення волі у виправній трудовій колонії загального режиму.

З ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року вбачається, що обласний суд підтвердив висновок районного суду про те, що вина ОСОБА_6 в умисній образі суддів у зв`язку з їх діяльністю по здійсненню правосуддя підтверджена показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також висновками лінгвістичної та культурологічної експертиз, відповідно до яких висловлювання, що допускав ОСОБА_6 у своїх чисельних скаргах, заявах, листах, поясненнях є образливими для суддів.

Спростовуючи наведені доводи касаційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів у кримінальних справах Сумського обласного суду в ухвалі від 5.08.1999 року послалась на лист Національної юридичної академії України про те, що і після поглибленого обговорення діянь, передбачених ст. 1763 КК України прийшла до висновку, що фраза «суддя фальсифікатор» не носить образливого характеру, оскільки виходить за межі наукової консультації, і являється оціночним поняттям, а тому необхідно виходити із сукупності обставин справи (т. 1 а.с. 33-36).

Зі змісту ухвали Сумського обласного суду вбачається, що суд касаційної інстанції, спростовуючи доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , не встановив і не досліджував нові обставини чи докази, які б не були предметом дослідження суду першої інстанції і не робив жодних висновків з приводу їх доведеності, чи ні. За таких обставин, доводи заяви ОСОБА_6 про те, що колегія суддів касаційної інстанції начебто вийшла за межі досліджених доказів судом першої інстанції визнала їх належними і допустимими і поклала їх в основу свого рішення, чим порушила його право на захист, так як він та його захисник не були присутні під час розгляду касаційної скарги, а тому являються нововиявленими і з оскаржуваного судового рішення це не вбачається.

Доводи заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії з кримінальних справ Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року про те, що його касаційна скарга переглядалась без його участі, його захисника та прокурора, колегія суддів не може взяти до уваги, так як зловживання прокурорів, слідчих, суддів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування слідчих, але таких даних заявником надано не було.

З копії вироку Охтирського районного суду від 30 червня 1999 року відносно ОСОБА_6 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, слідує, що дана кримінальна справа була розглянута судом з участю прокурора, без участі захисника.

Вивченням ухвали судової колегії в кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року було встановлено, що вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року за касаційною скаргою ОСОБА_6 був розглянутий без участі захисника, засудженого та прокурора.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 КПК України (в редакції 1961 року з послідуючими змінами) засуджений чи виправданий підлягають обов`язковому виклику в обласний (апеляційний) суд, якщо в скарзі ставиться питання про погіршення їх становища.

З ухвали судової колегії в кримінальних справах Сумського обласного суду від 5.08.1999 року вбачається, що на вирок районного суду була подана касаційна скарга лише засудженим ОСОБА_6 , а іншими учасниками судового розгляду касаційні скарги не подавались.

Неявка учасників процесу на засідання до обласного (апеляційного) суду, відповідно до ч. 3 ст. 362 КПК України (в редакції 1961 року з послідуючими змінами), не є перешкодою для розгляду справи.

Колегією суддів також встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово звертався до Апеляційного суду Сумської області з заявами про перегляд ухвали Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року за нововиявленими обставинами з аналогічних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19 березня 2015 року та 11 червня 2015 року ухвалами колегії суддів судової палати з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області заяви ОСОБА_6 про перегляд ухвали Сумського обласного суду від 5.08.1999 року були залишені без задоволення.

Під час розгляду заяви ОСОБА_6 у даному провадженні були досліджені ухвали колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 19 березня та 11 червня 2015 року.

З даних ухвал вбачається, що ті обставини, на які посилається в заяві ОСОБА_6 від 25 червня 2015 року, як на підстави перегляду ухвали обласного суду від 5 серпня 1999 року, і ті заяви, які були предметом розгляду колегією суддів Апеляційного суду Сумської області від 19 березня та 11 червня 2015 року, мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочинів, винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів та правової кваліфікації, що суперечить положенням п. 1 ст. 7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

На підставі аналізу нововиявлених обставин, перелік яких наведено в частині 2 ст. 459 КПК України, колегія суддів вважає, що наведені в заяві ОСОБА_6 доводи в тому числі і те, що колегія суддів обласного суду послалась на докази які не були предметом розгляду суду першої інстанції є безпідставними, оскільки колегія суддів обласного суду, і це вбачається з ухвали від 05.08.1999 року, не робила жодних висновків та не встановлювала і не досліджувала нові обставини які не досліджувались судом першої інстанції та порушила його право на захист, не є нововиявленими обставинами, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення і його перегляду касаційною інстанцією і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 по перегляду ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року за нововиявленими обставинами та її скасування.

Колегія суддів також вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 10, 24 КПК України заявник ОСОБА_6 не порушував строк звернення до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404-407, 419, 459, 466, 532 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії в кримінальних справах Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3