Справа № 206/2591/15-к
1-кс/206/264/15
У Х В А Л А
22 травня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0000791 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 1.12.2014р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі із іспитовим строком 1 рік, суд
В С Т А Н О В И В:

22 травня 2015р. в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Вимоги у клопотанні слідчим обґрунтовані тим, що 1.05.2015р. приблизно о 5год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до каналізаційної мережі телефонної лінії зв`язку ДФ ПАТ «Укртелеком», розташованої біля будинку №18, по вул.А.Барто в м.Дніпропетровську, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, за допомогою плоскогубців для металу та розкладного ножа, які останній заздалегідь приготував для скоєння злочину та приніс з собою, спустившись в люк, відрізав два куски телефонного кабелю марки: 1) ТПП 100*2*0,5 довжиною 3 метри; 2) ТПП 300*2*0,32 довжиною 4 метри, що знаходиться на балансі МЦТ № - 523 м. Дніпропетровська, та являється власністю ДФ ПАТ «Укртелеком».

Після чого, ОСОБА_6 маючи в фактичному розпорядженні телефонні кабелі марки: ТПП 100*2*0,5 та ТПП 300*2*0,32 належний ДФ ПАТ «Укртелеком», свій злочинний умисел ОСОБА_6 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що був затриманий працівниками ППС 8 роти полка ПС ДГУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 намагався викрасти телефонні кабелі, вартість яких відповідно до висновку судово-товорознавчої експертизи № 456/38 від 16.05.2015р. складає 1794грн.24коп.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності: протоколом огляду місця події від 1.05.2015р; протоколом огляду люку телефонної лінії від 1.05.2015р; показаннями свідка ОСОБА_7 ; показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 та інвентаризаційною відомістю ДФ ПАТ «Укртелеком» від 8.01.2015р.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який відповідно до ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, як то знищити докази по справі, незаконно впливати на свідків, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень, оскільки ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив умисний корисливий злочин. Крім того, ОСОБА_6 не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку, що може свідчити про подальше зайняття злочинною діяльністю.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність: запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду; запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, не працює, постійного джерела прибутку не має та знаходячись на свободі може скоювати злочини з корисливих мотивів; запобігти спробам ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний буде скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_6 просив не застосовувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим було встановлено, що 1.05.2015р. приблизно о 5год. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до каналізаційної мережі телефонної лінії зв`язку ДФ ПАТ «Укртелеком», розташованої біля будинку №18, по вул.А.Барто в м.Дніпропетровську, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, за допомогою плоскогубців для металу та розкладного ножу, які останній заздалегідь приготував для скоєння злочину та приніс з собою, спустившись в люк, відрізав два куски телефонного кабелю марки: 1) ТПП 100*2*0,5 довжиною 3 метри; 2) ТПП 300*2*0,32 довжиною 4 метри, що знаходиться на балансі МЦТ № - 523 м. Дніпропетровська, та являється власністю ДФ ПАТ «Укртелеком».

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_6 після скоєння злочину до органів досудового слідства не з`явився.

Оскільки підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та може переховуватися значний час, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з 22 травня 2015р. по 21 липня 2015р.

Визначити, що грошова сума у розмірі 150тис.(сто п`ятдесят тисяч) гривень є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м.Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають алкогольні, наркотичні та психотропні речовини та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на в.о. слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Самарського району ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1