Провадження № 11-сс/779/198/2014
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів : ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07 листопада 2014 року про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оскарженою ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , відомості про якого внесено до ЄРДР за № 0003122, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Визначено заставу тридцять розмірів мінімальної заробітної плати, що становить суму 36 540 гривень.

Слідчий суддя мотивував свою позицію тим, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з дотриманням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

І виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2014 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 07 листопада 2014 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, обґрунтованість підозри у вчиненні якого ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. З матеріалів, поданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_7 не працює, джерело його доходів не встановлено, не одружений, раніше не судимий. Також знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. І, враховуючи вказане, дані, що характеризують особу, тяжкість вчиненого злочину, і те, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, вважав клопотання підставним.

При цьому виходив з того, що, обставини, на які посилались підозрюваний та його захисник не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених під час досудового розслідування ризиків.

Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що стороною досудового розслідування у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наводяться ризики, які передбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Посилаючись на ч. 2 ст. 29 Конституції України, ст. 183 КПК України виходить з того, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом, що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та призведе до неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі застосування інших запобіжних заходів. І що в судовому засіданні прокурором не доведено вищевказаного. Що сам лише факт тяжкості правопорушення, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості.

Що у підозрюваного є постійне місце проживання, він не судимий, критично відноситься до скоєного злочину, повністю визнав свою вину, розкаюється у вчиненому, а тому вважає, що слідчий суддя, при встановленні обставин, які передбачені КПК України, обрав надто суворий запобіжний захід.

В ході апеляційного розгляду захисник та ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор вважав, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, оглянувши в ході апеляційного розгляду матеріали досудового кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з оскарженої ухвали, суддею слідчим враховано вище зазначені обставини при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 та враховано вимоги ст. ст. 177, 183 КПК України, що метою застосування такого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, що такий запобіжний захід не може бути застосований, в тому числі, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

07 листопада 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а ухвала слідчого судді - ст. 196 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме : можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Тому, незважаючи на те, що підозрюваний не працює, раніше не судимий, а також і ті, що захисник зазначає в апеляційній скарзі, а саме, що має постійне місце проживання, критично відноситься до скоєного злочину, повністю визнав свою вину, розкаюється у вчиненому, відсутні підстави для задоволення заявлених апеляційних вимог.

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також вище вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки це може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення.

А тому підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання іншого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає, і тому вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 336, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07 листопада 2014 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2