Ухвала
іменем україни
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 21 січня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області

на постанову Березівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2015 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінальної справи

ОСОБА_5 обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у тому, що вона 16 жовтня 2011 року приблизно

о 23.00 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я особи, відкрито викрала чуже майно, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Постановою Березівського районного суду Одеської області

від 26 лютого 2015 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, виділено в окреме провадження й останню оголошено у розшук, а виділене щодо неї кримінальне провадження ухвалено зупинити до її розшуку.

Прокурор прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_7 своєю постановою від 07 вересня 2015 року змінив обвинувачення ОСОБА_5 , виключивши з нього обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України у зв`язку з недоведеністю участі останньої у вчиненні вказаного злочину.

У зв`язку із зазначеною зміною обвинувачення постановою Березівського районного суду Одеської області від 07 вересня 2015 року провадження у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 213 КПК України

1960 року за недоведеності її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В апеляційному порядку ця справа не переглядалась.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану постанову районного суду у зв`язку з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, стверджуючи, що суд не мав права розглядати кримінальну справу щодо ОСОБА_5 за її відсутності і, закриваючи справу щодо останньої, порушив принцип безпосереднього дослідження доказів, а також права потерпілої, оскільки останній не було вручено постанови про зміну обвинувачення і не з`ясовано позиції ОСОБА_6 щодо підтримання обвинувачення у попередньому обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка просила задовольнити касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи та матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Так, відповідно до ст. 282 КПК України 1960 року у разі, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ст. 6 та статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 зазначеного Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою закриває справу. Суд своєю ухвалою (постановою) закриває справу, якщо прокурор відмовився підтримувати державне обвинувачення, а потерпілий не бажає скористатися правом, передбаченим ч. 2 ст. 267 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 267 КПК України 1960 року в разі відмови прокурора від обвинувачення потерпілий вправі вимагати продовження розгляду справи. У цьому випадку він підтримує обвинувачення.
Крім того, ст. 277 цього ж Кодексу передбачено обов`язок вручення потерпілому копії постанови про зміну обвинувачення в суді й роз`яснення потерпілому та його представнику їх право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі у випадку, якщо в постанові прокурора ставиться питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, чи про зменшення обсягу обвинувачення.
Однак як видно з матеріалів справи, цих положень закону не було виконано, оскільки потерпілій ОСОБА_6 , яка не була поінформована про дату, час та місце розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , не було вручено копії постанови про зміну обвинувачення в суді й відповідно, не з`ясовано її думки щодо цього документа.
При цьому, як видно з матеріалів справи, розпочавши судове засідання за відсутності потерпілої, суд не вирішив питання щодо можливості його проведення без ОСОБА_6 , як це передбачено ст. 290 КПК України 1960 року, у якій встановлено порядок дій суду у випадку неявки потерпілого у судове засідання.
До того ж судовий розгляд було проведено також і за відсутності ОСОБА_5 , у той час як у ст. 262 КПК України 1960 року встановлено, що розгляд справи в засіданні суду першої інстанції відбувається за участю підсудного, явка якого до суду є обов`язковою.
При цьому за ч. 2 зазначеної статті розгляд справи за відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках, якщо ця особа перебуває за межами України й ухиляється від явки до суду, а також якщо справу про злочин, за який не може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, підсудний просить розглянути за його відсутності.
Однак як видно з матеріалів провадження, вони не містять жодних відомостей щодо перебування ОСОБА_5 за межами України або щодо волевиявлення останньої стосовно розгляду справи за її обвинувачення за її відсутності.
Такі порушення кримінально-процесуального закону є істотними, внаслідок яких оскаржувана постанова районного суду підлягає безумовному скасуванню, а справа направленнюна новий судовий розгляд, під час якого суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі з дотриманням положень процесуального закону щодо провадження справ у суді першої інстанції, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.
При цьому районному суду також належить звернути увагу і на невідповідність ініціалів підсудної у резолютивній частині постанови прокурора про зміну обвинувачення.

Керуючись статтями 394396 КПК України 1960 року та п. 15

розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.
Постанову Березівського районного суду Одеської області

від 07 вересня 2015 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3