Справа № 567/1470/14-к
УХВАЛА

26.02.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог судове засідання по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:
на розгляді в Острозькому районному суді Рівненської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

26 грудня 2014 року в Острозький районний суд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000501 від 12 листопада 2014 року.

Відповідно до ухавали суду від 30.12.2014 року запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід було рахувати продовженим до 26.02.2015 року.

Станом на 26.02.2015 року кримінальне провадження не розглянуте.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 10 листопада 2014 року, близько 20 год., знаходячись в будинку ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник між ним та власником домогосподарства, під час спільного вживання спиртних напоїв, став завдавати ОСОБА_8 умисних ударів руками та ногами в різні частини тіла, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої травми грудної клітки та живота з множинними переломами ребер з обох сторін та грудини, з ушкодженням правої легені та печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя та здоров`я особи в момент заподіяння. Внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер за місцем свого проживання.

12 листопада 2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501.

13.11.2014 року ОСОБА_6 був повідомлений про підозру, 13.11.2014 року відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому 30.12.2014 року термін тримання під вартою було продовжено.

При обранні та продовженні запобіжного заходу було враховано, що ОСОБА_6 фактично своєї сім`ї немає та немає роботи, що вказує на відсутність в нього самостійних джерел існування.

Зазначені обставини вказують на відсутність обставин, які можуть утримувати ОСОБА_6 за місцем проживання, тобто на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що ОСОБА_6 у зв`язку з тяжкістю покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 . До зазначеного висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_6 є співмешканцем свідка ОСОБА_9 і в разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, матиме можливість спілкуватися з нею та незаконно на неї впливати.

У зв`язку з цим, суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженню.

Разом з тим, прокурором доведено, що ОСОБА_6 може вчинити інше правопорушення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 17.08.2012 року ОСОБА_6 був засуджений Острозьким районним судом Рівненської обл. по ст. 185 ч. 2 КК України до 3-х років обмеження волі та при цьому звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки. Зазначене вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно, прокурор вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в ст.177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Таким чином, під час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5,ч.1 ст. 177 КПК України і на даний час вони не змінилися.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти продовження строків тримання під вартою, обвинуваченого, який не заперечував проти продовження строків тримання під вартою, суд вважає, що станом на сьогоднішній день не встановлено, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, які на даний час не зменшились, а закінчити судовий розгляд до закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою немає можливості, оскільки необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу.

У зв`язку з цим суд, вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 25 квітня 2015 року.

При цьому, судом враховується, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років і в суді доведено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідка і вчинити нове правопорушення, то щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, судом враховується, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 було обрано у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідка і вчинити нове правопорушення, то щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме відсутність в ОСОБА_6 власної сім`ї та роботи, його негативну характеристику з місця проживання, тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що для завершення судового розгляду необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а тому термін тримання під вартою шодо ОСОБА_6 слід продовжити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства, то підстав для визначення розміру застави в кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, -

ухвалив:
продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Рівненському СІЗО УДПтС України в Рівненській області терміном два місяці до 25 квітня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1