Ухвала іменем україни 01 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого судді ОСОБА_15,
суддів:ОСОБА_16, ОСОБА_17,
при секретарі ОСОБА_18
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Долішній Шепіт, Вижницького району, Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_19,

В С Т А Н О В И Л А:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, просить скасувати вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2015 року стосовно його підзахисного і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що апеляційним судом було неправильно дано оцінку обставинам скоєння злочину. Так, показами потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повністю спростовується висновок апеляційного суду про приєднання ОСОБА_5 до хуліганських дій, які розпочала його сестра ОСОБА_12

Вказує на відсутності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнаний невинуватим за пред'явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправданий у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Цим же вироком ОСОБА_12 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено на неї обов'язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2015 року вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2014 року скасовано.

ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено на нього обов'язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 296 КК України, судові рішення стосовно якої в касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з вироком апеляційного суду, 09 червня 2014 року близько 00.30 год., ОСОБА_12 і ОСОБА_5, перебуваючи у барі «Транзит», за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Долішній Шепіт, вул. Головна, 52-а, діючи умисно, узгоджено, групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної не поваги до суспільства, з особливою зухвалістю, вчинили хуліганство за наступних обставин.

Так, перебуваючи в приміщенні вказаного бару, ОСОБА_12 безпідставно, в присутності сторонніх осіб вчинила конфлікт з потерпілою ОСОБА_8, яка відпочивала разом з чоловіком ОСОБА_7 та друзями.

ОСОБА_5 приєднався до вказаного конфлікту, в ході якого його сестра ОСОБА_12 умисно нанесла удар ногою в ділянку лівої ноги ОСОБА_8, спричинивши останній легке тілесне ушкодження у вигляді синця в середній третині лівого стегна по внутрішній поверхні.

ОСОБА_5 безпідставно спричинив потерпілому ОСОБА_7 три удари рукою в ділянку голови, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій вилицевій ділянці, садна на лівій вушній раковині.

Їхні хуліганські дії, внаслідок яких була припинена робота бару, тривали близько 10 хвилин та були припинені працівницею бару ОСОБА_13

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, просив вирок суду апеляційної інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції при ухвалені вироку дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. Докладні мотиви прийнятого рішення, відповідно до вимог ст. 404, ч. 2 ст. 420 КПК України, апеляційний суд навів у вироку.

При цьому, на думку колегії суддів, в процесі судового слідства у кримінальному провадженні істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на вирішення питання про винуватість засудженого ОСОБА_5 або правильність застосування кримінального закону, не допущено.

Так, при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, в основу вироку суд обґрунтовано поклав:

- показання потерпілого ОСОБА_7, з яких убачається, що 09 червня 2014 року в барі «Транзит» ОСОБА_12 безпричинно хотіла вдарити його дружину ОСОБА_8, але він захистив її. Тоді ОСОБА_12 схопила за руку та витягнула його з-за столу і вони обидва впали. Засуджена нанесла один удар по нозі його дружині, а коли підійшов її брат ОСОБА_5, то спричинив йому один удар кулаком в область лівого вуха. У зв'язку з конфліктом, робота бару була припинена;

- показання потерпілої ОСОБА_8, з яких убачається, що ОСОБА_12 безпричинно, знаходячись в барі, стала чіплятися до неї. Її чоловік ОСОБА_7 поступився за неї та засуджена витягнула його з-за столу і вони впали. Потім ОСОБА_12 вдарила її ногою по нозі. А брат ОСОБА_12 - ОСОБА_5 вдарив її чоловіка в обличчя. Внаслідок хуліганських дій засуджених була порушена робота бару;

- протокол проведення слідчого експерименту, в ході якого, потерпілий ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_5 не розбороняв його та ОСОБА_12, а продовжував, розпочаті його сестрою хуліганські дії і вчинив бійку, внаслідок якої заподіяв йому тілесні ушкодження;

- додатковий висновок експерта №134 з якого убачається, що механізм утворення тілесних ушкоджень відповідає показам потерпілого, які він давав в ході проведення слідчого експерименту (а.с.56);

- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8, з якого убачається, що ОСОБА_12 умисно спричинила їй тілесні ушкодження (а.с.46-48 т.1);

- додатковий висновок експерта № 133, який констатує, що цілком ймовірним є утворення наявних на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпіла в ході проведення слідчого експерименту (а.с.50 т.1);

- показання експерта ОСОБА_14, відповідно до яких ОСОБА_5 завдавав удари потерпілому цілеспрямовано;

- показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які підтвердили факт безпідставного спричинення засудженими потерпілим тілесних ушкоджень;

- показання ОСОБА_5, з яких убачається, що він міг нанести ОСОБА_7 тілесні ушкодження з необережності.

Також вина засудженого підтверджується: заявою ОСОБА_8 від 09 червня 2014 року про вчинене кримінальне правопорушення; висновками експерта № № 118, 119, 133, з яких убачається наявність у потерпілих легких тілесних ушкоджень та іншими доказами в їх сукупності.

Отже, виходячи з матеріалів провадження, суд апеляційної інстанції ретельно, повно, всебічно та об'єктивно розглянув зібрані у кримінальному провадженні докази. Обставин, які б викликали сумніви в їх достовірності та достатності, не вбачається.

Враховуючи те, що порушень процесуального порядку збирання, дослідження та оцінки доказів, наведених судом у вироку апеляційного суду, судом касаційної інстанції не встановлено, доводи касаційної скарги захисника щодо неправильної оцінки фактичних обставин скоєння злочину є безпідставними.

Суд, аналізуючи вищеперераховані докази та інші матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У зв'язку з цим доводи захисника щодо неправильної оцінки обставин скоєння злочину та безпідставної кваліфікації дій його підзахисного за ч. 2 ст. 296 КК України позбавлені підстав. Дії засудженого кваліфіковані правильно. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними у колегії суддів підстав немає.

Покарання призначене ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи засудженого та усіх обставин справи, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування судових рішень, судом апеляційної інстанції не допущено, у тому числі і тих на які є посилання у касаційній скарзі, тому підстав для скасування постановленого щодо засудженого ОСОБА_5 судового рішення, за доводами касаційної скарги його захисника, у колегії суддів немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2015 року стосовно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17