В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2015 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, № 0001915 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Стрий, Львівської області, громадянці України, українці, одружена, працює в музичній школі викладаем, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.172 КК України -
в с т а н о в и в :
В період часу з лютого по травень 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , будучи приватним підприємцем, здійснюючи свою підприємницьку діяльність в арт-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , з метою отримання прибутку, використовуючи найману працю ОСОБА_6 , яка працювала продавцем-касиром у вказаному закладі, грубо порушила її трудові права, передбачені ст.ст. 43, 45,46 Конституції України, ст.ст. 5-1, 21, 22, 24, 50, 253 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», не забезпечивши укладення трудового договору), оформлення трудової книжки, ведення табелю робочого часу, належне нарахування заробітної плати та відрахування обов`язкових платежів до державних фондів та дотримання інших соціальних гарантій працівника.

Відтак, ОСОБА_4 вчинила грубе порушення законодавства про працю, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172 КК України.

Крім цього, в період часу з лютого по травень 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , будучи приватним підприємцем, здійснюючи свою підприємницьку діяльність в арт-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , з метою отримання прибутку, використовуючи найману працю ОСОБА_8 , яка працювала офіціантом-касиром у вказаному закладі, грубо порушила її трудові права, передбачені ст.ст. 43, 45,46 Конституції України, ст.ст. 5-1, 21, 22, 24, 50, 253 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», не забезпечивши укладення трудового договору, оформлення трудової книжки, ведення табелю робочого часу, належне нарахування заробітної плати, та відрахування обов`язкових платежів до державних фондів та дотримання інших соціальних гарантій працівника.

Відтак, ОСОБА_4 вчинила грубе порушення законодавства про працю, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172 КК України.

Також, в період часу з лютого по травень 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , будучи приватним підприємцем, здійснюючи свою підприємницьку діяльність в арт-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , з метою отримання прибутку, використовуючи найману працю ОСОБА_7 , яка має малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та яка працювала офіціантом-касиром у вказаному закладі, грубо порушила її трудові права, передбачені ст.ст. 43, 45,46 Конституції України, ст.ст. 5-1, 21, 22, 24, 50, 253 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.ЗО Закону України «Про оплату праці», не забезпечивши укладення трудового договору, оформлення трудової книжки, ведення табелю робочого часу, належне нарахування заробітної плати та відрахування обов`язкових платежів до державних фондів та дотримання інших соціальних гарантій працівника.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила грубе порушення законодавства про працю, щодо матері, яка має дитину віком до 14 років тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася та просила суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч ч.1 ст.172, ч.2 ст.172 КК України, так як вона вчинила грубе порушення законодавства про працю, та грубе порушення законодавства про працю, щодо матері, яка має дитину віком до 14 років.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України, врахував її особу, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, при яких такі вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу обвинуваченої, яка не судима, позитивно характеризується, розкаюється у вчиненні злочину, а тому суд вважає необхідним призначити їй покарання в межах санкції інкримінованих їй статей КК України у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.172 КК України та призначити покарання у виді:
За ч.1 ст.172 КК України штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

За ч.2 ст.172 КК України - штраф в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 гривень;

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 (одна тисяча триста шістдесят грн.) гривень.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1