Справа № 297/2501/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , перекладачі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши на підготовчому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000747 від 16.09.2015 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 18.05.2015 року Берегівським районним судом за ст. 125 ч. 2 КК України до 150 годин громадських робіт,

за ст. 389 ч. 2 КК України,
встановив:
Вироком Берегівського районного суду від 18 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт. Незважаючи на це, ОСОБА_6 без поважних причин на виконання громадських робіт в період з 10.08.2015 року по 12.08.2015 року, з 18.08.2015 року по 21.08.2015 року, з 25.08.2015 року по 28.08.2015 року та 31.08.2015 року не з`явився, тобто ухилився від їх виконання.

Ці дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 389 ч. 2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
На підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 оголосив обвинувальний акт та просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2015 року між прокурором та підозрюваним, згідно якої ОСОБА_6 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ст. 389 ч. 2 КК України у вигляді двох років обмеження волі, з випробуванням строком на один рік, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки обвинувачений беззастережно визнає свою вину, угода є добровільною і вона відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та ствердив, що з її змістом повністю погоджується, вину свою беззастережно визнає та укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнає себе винуватим ОСОБА_6 є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 374 ч. 4, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України,
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 вересня 2015 року в м. Берегово у кримінальному провадженні №0000747, між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 389 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 389 ч. 2 КК України у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 ч. 1 п. 2, п. 3 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1