Справа № 477/2371/15-к
Провадження № 1-кп/477/200/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, не працюючого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_10 ,
У цей же час у зустрічному напрямку, по своїй смузі рухався автомобіль марки «ЗАЗ 1103-07» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 зі швидкістю приблизно 50 км/год.
При проїзді в районі 7 км+500м вказаної авто дороги водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, в момент виникнення небезпеки для його руху у вигляді собаки, яка перебігала проїзну частину з правої її частини наліво, по ходу його руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не переконавшись в тому, що вона вільна від транспортних засобів. В результаті цього, водій ОСОБА_3 передньою лівою частиною свого транспортного засобу допустив зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля під керуванням водія ОСОБА_11 .
В результаті ДТП водій автомобіля «ЗАЗ 1103-07» - ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Ним надано матеріальну допомогу потерпілим у проведенні поховання ОСОБА_11 .
Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, в сумі 20 тис. грн. на кожного потерпілого.
Свої пояснення щодо обставин ДТП обвинувачений підтвердив під час слідчого експерименту за його участю під час досудового розслідування (а.с. 159-167).
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідання пояснила, що була учасником вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Окрім неї та чоловіка в машині також знаходився їх сват ОСОБА_12 . Вона бачила як собака перебігла через дорогу попереду їх машини на зустрічну для них смугу. В цей час у зустрічній смузі на великий швидкості їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який раптово виїхав на їх смугу руху в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. Їх автомобіль розвернуло, а автомобіль ОСОБА_3 перекинувся декілька разів.
Свої пояснення потерпіла підтвердила в ході слідчого експерименту за її участю під час досудового розслідування (а.с. 145).
Потерпіла ОСОБА_7 заявлені нею позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди в сумі 100 000 грн. підтримала.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засідання пояснив, що прибув на місце ДТП приблизно через 10 хвилин. Машина, якою керував батько та автомобіль під керуванням ОСОБА_3 знаходилися приблизно в 100 метрах одна від одної, обидві на зустрічній смузі для обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що знаходився в салоні автомобілю під керуванням ОСОБА_11 , який рухався повільно, близько 50 км/год, та сидів за пасажирським сидінням, коли на їх смугу руху із зустрічної смуги виїхав на великий швидкості автомобіль під керуванням обвинуваченого, з яким сталося зіткнення. Від удару він втратив свідомість, прийшов до тями в лікарні.
Свої пояснення свідок підтвердив під час слідчого експерименту за його участю в ході досудового розслідування (а.с. 135).
Зі змісту протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.06.2015 року, підтверджуються час та місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Також зафіксовано характеристики проїзної частини: вид покриття асфальтобетонне, стан покриття сухий, дорожнє покриття загальною шириною 5,6 м., по одній смузі для руху в кожному напрямку, рух нерегульований, дорожні знаки відсутні.
На водійському сидінні автомобілю ЗАЗ виявлено труп водія ОСОБА_11 .
Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 506 від «12» серпня 2015 року, смерть ОСОБА_11 настала від геморагічного шоку, внутрічеревної та внутріплевральної кровотечі, множинних переломів кісток скелету.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 163 від 14.07.2015 року, у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження, що підтверджує його перебування в ДТП.
За даними висновку технічного стану автомобілю ЗАЗ від 10.08.2015 року № 2/123, (а.с. 101), на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна системи автомобілю ЗАЗ 1103 номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Несправності автомобілю, які могли в виникнути до ДТП та вплинути на рух, не виявлено.
За даними висновку експерта № 4/76 від 12.08.2015 року, (а.с. 125), під час первісного контактування автомобіль ВАЗ НОМЕР_1 розташовувався передньою лівою (кутовою частиною до передньої лівої частини автомобіля ЗАЗ НОМЕР_2 та знаходились під кутом близько до 173 градусів.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 845 від 28.08.2015 р. (а.с. 177) дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
З технічної точки зору у загальному випадку зіткнення автомобілю з собакою, не могло як-небудь суттєво вплинути на рух автомобілю. Виходячи з розташування відокремлених частин автомобілю, розташування та траєкторії сліду бокового заносу автомобілю ВАЗ, а також кута контактування автомобілів та місця розташування відносно меж проїзної частини, експерт дійшов висновку, що автомобіль після наїзду на собаку пересувався не вільно, а внаслідок впливу водія на рульове управління автомобіля.
При русі автомобілю ВАЗ, в тому числі в загальмованому стані, в межах смуги свого первісного руху, водій автомобілю ВАЗ мав би технічну можливість безперешкодного роз`їзду з автомобілем ЗАЗ.
Експерт дійшов висновку, що водій ЗАЗ навіть при гальмуванні після виявлення небезпеки для його руху, не міг одноособово своїми діями запобігти ДТП.
За даними додаткового висновку експерта від 17.09.2015 року, (а.с. 194), експерт дійшов висновку, що собака та фрагменти автомобілю, що відділилися при ударі із собакою не потрапили під праве колесо автомобілю ВАЗ і не могли привести окремо та в сукупності до неконтрольованого водієм уводу автомобілю вліво.
Аналізуючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , та дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.
Щодо пояснень ОСОБА_3 про перебування автомобілю під його керуванням після зіткнення із собакою у стані некерованого заносу, то останні спростовуються змістом досліджених висновків авто-технічної експертизи.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує настання тяжких наслідків смерті особи, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, в той же час, суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоєне ним кримінальне правопорушення не є умисним, що обвинуваченим надано матеріальну допомогу у витратах з поховання потерпілого, наявність відомостей щодо вагітності його дружини, тому суд вважає можливим призначити покарання в мінімальних межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене.
В той же час, страхувальником за договором є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тобто саме цивільно-правова відповідальність ОСОБА_14 застрахована за вищевказаним договором (полісом).
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливає з пред`явленого обвинувачення.
Враховуючи, що висунуті вимоги до страхової компанії «Домінанта» ґрунтуються на умовах договору (полісу) із страхувальником ОСОБА_14 , то останні не випливають з пред`явленого обвинувачення та не підлягають розгляду у кримінальному провадженні, а тому мають бути залишені без розгляду, що не перешкоджає потерпілим звернутися до суду з цих вимог та підстав в цивільному провадженні.
Щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим, то на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, підлягають задоволенню позовні вимоги обох позивачів щодо стягнення з обвинуваченого цієї шкоди.
В той же час, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що остання завдана обвинуваченим не внаслідок умисний дій, а з необережності, враховує його матеріальне становище, наявності на утриманні вагітної дружини, при цьому враховує душевні страждання потерпілих, викликані безповоротною передчасною втратою близької особи батька та чоловіка, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь кожної з потерпілих по 50 000 грн.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь експертних установ процесуальні витрати з залучення експертів в загальному розмірі 7372,80 грн.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Речові докази по справі диск із фотознімками з місця ДТП від 30.06.2015 року, залишити при матеріалах даного кримінального провадження.
Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_9 до ТДВ СК «Домінанта».
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілим.
Суддя ОСОБА_1