У Х В А Л А

30 листопада 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючої Брух Б.І.,

суддів Голубицького С.С., Партики І.В.,

за участю :

прокурора Гнатіва Я.І.,

засудженого ОСОБА_1,

у відкритому судовому засіданні розглянувши апеляцію засудженого ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2010 року, якою його апеляцію на вирок цього суду від 5 жовтня 2010 року визнано такою, що не підлягає розгляду

в с т а н о в и л а :

Цією постановою апеляцію засудженого АНДРУСИШИНА на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2009 року, яким його визнано винним і засуджено по ст.ст. 289 ч. 2, 296 ч. 1, 70, 71 КК України до шести років позбавлення волі, визнано такою, що не підлягає розгляду.

В апеляції засуджений просить суд апеляційної інстанції дану постанову скасувати і дати розпорядження суду першої інстанції про виконання вимог ст. 351 КПК України. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що апеляційну скаргу на вирок місцевого суду подав вчасно, однак остання не з його вини була втрачена. Вимоги постанови суду першої інстанції від 1 вересня 2010 року, якою його повторну апеляцію на вирок було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків, виконав у встановлений термін, проте суд, не зясувавши всіх обставин, фактично з формальних підстав, своєю постановою від 20 вересня 2010 року визнав апеляцію такою, що не підлягає розгляду, чим, фактично, позбавив його права на перегляд справи судом апеляційної інстанції та захист своїх законних інтересів.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді Голубицького С.С. про обставини справи, виступ засудженого в підтримку апеляції, думку прокурора, який просив апеляційний суд залишити апеляцію без задоволення, а постанову без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши в нарадчій кімнаті наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Стрийського міськрайонного суду від 5 жовтня 2010 року АНДРУСИШИНА було засуджено за ст.ст. 289 ч. 2, 296 ч. 1 КК України до позбавлення волі.

27. 07. 2010 року до суду надійшла апеляція засудженого на вирок, датована 22. 07. 2010 року, в якій він покликається на те, що попередня подана ним апеляція була втрачена.

Постановою міськрайонного суду від 1 вересня 2010 року апеляційну скаргу АНДРУСИШИНА було залишено без руху та запропоновано усунути вказані недоліки до 19 вересня 2010 року, інакше його скарга буде вважатися неподаною.

Постановою, цього ж суду, від 20 вересня 2010 року апеляцію засудженого визнано такою, що не підлягає розгляду.

Своє рішення суд мотивував тим, що скаржник не виконав у наданий термін вказані вимоги.

Однак із даним висновком не можна погодитись виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту постанови від 1 вересня 2010 року, суд зобовязав скаржника в строк до 19 вересня 2010 року усунути недоліки поданої апеляції, а саме вказати в ній назву рішення, що оскаржується, та назву суду, який його постановив, а також зазначити причину пропуску строку на оскарження вироку і поставити перед судом питання про його поновлення ( а.с. 345 ).

Копію даної постанови було направлено в СІЗО для її вручення засудженому тільки 09. 09. 2010 року ( а.с. 346 ).

Розписка про отримання скаржником копії постанови в матеріалах справи відсутня.

Проте суд, незважаючи на віддаленість адресата і відсутність розписки про отримання ним копії зазначеної постанови, без врахування часу на пересилку поштової кореспонденції та достовірних даних про отримання засудженим копії постанови, 20 вересня 2010 року, у звязку із невиконанням скаржником вимог постанови від 1 вересня 2010 року, виніс постанову якою визнав апеляцію АНДРУСИШИНА такою, що не підлягає розгляду.

У той же час, як видно з матеріалів справи, у своїх доповненнях до апеляції від 16 вересня 2010 року скаржник усунув вказані недоліки ( а.с. 349 ).

Таким чином, слід вважати, що вимоги постанови районного суду від 1 вересня 2010 року скаржником були виконані протягом вказаного терміну і наведені в постанові суду від 20 вересня 2010 року висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 367 КПК України, невідповідність висновків суду, наведених у постанові, фактичним обставинам справи, є підставою для скасування постанови.

Оскільки вчасно подана засудженим апеляція на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2010 року під час пересилки була втрачена, то слід визнати, що строк на подачу апеляції був пропущений ним з поважних причин.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог засудженого і вважає необхідним поновити йому пропущений термін на подачу апеляції, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду та дати розпорядження суду першої інстанції про виконання ним вимог ст. 351 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 366, 377 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити повністю. Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2010 року, якою його апеляційну скаргу на вирок цього суду від 5 жовтні 2009 року визнано такою, що не підлягає розгляду, скасувати. Визнати апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2009 року та доповнення до неї такими, що відповідають вимогам ст. 350 КПК України. Відновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляції, який був пропущений ним з поважних причин і визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду.

Кримінальну справу повернути в суд першої інстанції для виконання вимог ст. 351 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : / підпис /.

Судді : / підписи /.