Справа № 1-279 11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.,

при секретарі - Бурдейній М. П.,

за участю прокурора - Курлатової С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 05.03.2010 року, приблизно о 19.35 год., перебуваючи в маршрутному таксі № 17+3, що рухалось по маршруту від зупинки громадського транспорту "Площа Севастопольська" до зупинки громадського транспорту "Караваєві дачі" в м. Києві, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте збагачення на рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обіймаючи раніше йому не знайому ОСОБА_2, шляхом проникнення рукою до сумки останньої таємно викрав чуже майно, а саме, мобільний телефон "Нокіа 5310", вартістю 1300 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 22 грн., на рахунку якої було 5 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму 1327 грн. Вийшовши з маршрутного таксі, підсудний ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, підсудний ОСОБА_1, 14.04.2010 року, приблизно о 12.30 год., знаходячись по бул. Чоколівському, 28 в м. Києві, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під надуманим приводом нібито для здійснення дзвінка, попросив у раніше знайомою ОСОБА_3 мобільний телефон "Самсунг Е - 1125" без наміру його повернення, на що ОСОБА_4 погодився та передав підсудному ОСОБА_1 телефон "'Самсунг Е - 1125", вартістю 250 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 15 грн., на рахунку якої була 1 грн. Підсудний ОСОБА_1, скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся, утримуючи при собі мобільний телефон "Самсунг Е - 1125", з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 266 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 05.03.2010 року, приблизно о 19.30 год., він їхав у маршрутному таксі № 17+3 в напрямку до площі Космонавтів. Побачивши раніше не знайому йому дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону та якою, в подальшому, виявилась ОСОБА_2, у нього виник умисел викрасти у неї мобільний телефон. Скориставшись тим, що дівчина закінчила розмову і поклала телефон до своєї сумки, але не закрила її, він нагнувся до дівчини, щоб нібито її обійняти, та в цей час рукою заліз до її сумки і витягнув мобільний телефон. Після, він вийшов з таксі на наступній зупинці. В подальшому, телефон він продав біля станції метро "Шулявська" за 200 грн., гроші витратив на власні потреби.

Крім того, підсудний ОСОБА_1 пояснив, що 14.04.2010 року, приблизно о 12.30 год., він знаходився по бул. Чоколівському, 28 в м. Києві, де побачив свого наглядно знайомого ОСОБА_5, яким, в подальшому, виявився ОСОБА_4 Підійшовши до ОСОБА_4, він попросив у нього мобільний телефон для того, щоб подзвонити. Роман дав йому телефон Самсунг, він, подзвонивши, віддав телефон ОСОБА_4. Після, він знову попросив у ОСОБА_4 телефон для дзвінка. Роман дав йому телефон. Коли телефон опинився в його руках, він вирішив його не повертати, тому, роблячи вигляд, що розмовляє, почав чекати, коли ОСОБА_4 відвернеться. Побачивши, що ОСОБА_4 відволікся, він з телефоном в руках почав швидко уходити в бік пішохідного переходу. Ніхто його не зупиняв. По дорозі він вимкнув телефон, витягнув і викинув сім-картку. В цей же день, приблизно о 19 год., він продав телефон незнайомому чоловіку за 120 грн. на Севастопольській пл.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що підсудний ОСОБА_1 завдану їй матеріальну шкоду не відшкодував, після порушення кримінальної справи відносно нього вів себе агресивно по відношенню до неї, просила суд застосувати до підсудного найсуворішої міри покарання.

Покази підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. 3 КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи немає сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно (крадіжка) та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого (а.с. 115), під час тимчасового утримання в Солом'янському РУ ГУ МВСУ в м. Києві зарекомендував себе посередньо (а.с.122), на обліку у лікаря - психіатра не перебуває (а.с. 120), перебуває на обліку у лікаря - нарколога (а.с.121). Крім того, суд враховує думку потерпілої ОСОБА_2 з приводу міри покарання для підсудного.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_2, суд задовольняє повністю.

Речових доказів і судових витрат по справі не має.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 8 лютого 201 1 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту з подальшим утримання в Київському СІЗО № 13 Державного Департаменту України з питань виконання покарань.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток в сумі 1327 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом"янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: