Ухвала іменем україни 29 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого судді ОСОБА_13
суддів:ОСОБА_14., ОСОБА_15
при секретарі ОСОБА_16

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мена, Чернігівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 22 вересня 2005 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 308 , ст. ст. 75, 76 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки,

- 10 травня 2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 , ст. ст. 70 , 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

- 03 лютого 2009 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 , ст. 71 КК України до 5 (п'яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_17

засудженого ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, просить скасувати вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 березня 2015 року в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України і закрити в цій частині кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та пом'якшити засудженому основну міру покарання.

В обґрунтування касаційної скарги вказує на те, що, знайдений за місцем проживання ОСОБА_5, наркотичний засіб не може бути допустимим доказом з огляду на неможливість його збирання засудженим у липні 2014 року; крім того, сумнівним є знаходження наркотичного засобу вдома у ОСОБА_5, враховуючи те, що судом першої інстанції було виключено із обвинувачення його незаконне придбання та виготовлення.

Вказує на фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, зокрема, на підробленні повідомлення Менської виправної колонії від 04 серпня 2014 року.

Крім того, наголошує на повному невизнанні вини засудженим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджено:

- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років;

- за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 70 КК України остаточно покарання ОСОБА_5 визначено шляхом часткового складання призначених покарань - 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вироком вирішено питання стосовно речових доказів та щодо судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5, будучи раніше неодноразово судимим, під час непогашеної судимості, вчинив нові умисні злочини за наступних обставин.

22 липня 2014 року близько 15.30 год., з метою заволодіння чужим майном, шляхом витягання шибки та відкриття дверей, ОСОБА_5 проник в будинок ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. Там він вчинив напад на ОСОБА_7, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров'я, який виразився у тому, що ОСОБА_5 приставив до голови потерпілої пневматичний газо-балонний пістолет, чим викликав у неї реальні побоювання за своє життя та здоров'я внаслідок можливого застосування зброї у випадку, якщо вона не надасть згоди на вилучення майна. Після цього ОСОБА_5 відкрито, всупереч волі потерпілої, заволодів належним їй майном на загальну суму 37 416,50 грн.

Крім того, ОСОБА_5, будучи особою, щодо якої було застосовано адміністративний нагляд відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2014 року, порушив правила адміністративного нагляду. Так, він самовільно залишив своє місце проживання і без поважних причин та без дозволу начальника Менського РВ УМВС України в Чернігівській області виїхав за межі Менського району Чернігівської області 15 травня 2014 року до міста Києва (де перебував до 18 травня 2014 року) та 24 липня 2014 року до міста Чернігова.

16 вересня 2014 року близько 13.00 год., під час обшуку житла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, в дивані було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - «канабіс», масою в перерахунку на висушену речовину 12,178 г, який ОСОБА_5 зберігав без мети збуту.

08 серпня 2014 року близько 20.10 год. ОСОБА_5, рухаючись на велосипеді біля кафе «Корона» на вул. Ринковій в м. Мена, Чернігівської області, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна шляхом зривання із шиї ОСОБА_8 золотого ланцюжка, заподіявши, таким чином, потерпілій майнову шкоду в розмірі 4 760,00 грн.

08 серпня 2014 року близько 20.25 год. ОСОБА_5, рухаючись на велосипеді по вул. Пролетарській в м. Мена, Чернігівської області, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна шляхом зривання із шиї ОСОБА_9 золотого ланцюжка з кулоном (ладанкою), заподіявши, таким чином, потерпілій майнову шкоду в розмірі 9 021 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 04 березня 2015 року вирок суду першої інстанції залишений без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити, засудженого, який підтримав касаційну скаргу захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ст. 395 КК України в касаційній скарзі захисником не оспорюються.

Колегія суддів не може погодитись з твердженнями захисника про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції не допущено порушень вказаних вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що районний суд ретельно дослідив всі докази, зібрані у передбачений законом спосіб, дав їм належну оцінку та визначив юридичну кваліфікацію дій засудженого.

Обґрунтовуючи доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд взяв до уваги наступні докази:

- протокол обшуку будинку, де проживав ОСОБА_5, в ході якого було вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору, що згідно висновку експерта є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину - 12, 178 г;

- показання понятих ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які підтвердили зазначені обставини;

- показання свідка ОСОБА_12, яка також підтвердила факт вилучення наркотичного засобу.

Вищеперераховані докази, як кожен окремо, так і їх сукупність доводять, що ОСОБА_5 незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Таким чином, посилання захисника у касаційній скарзі на сумнівність знаходження наркотичного засобу вдома у ОСОБА_5 не можуть бути визнані слушними через їх спростування сукупністю наявних та досліджених доказів.

Крім того, твердження захисника щодо фальсифікації доказів (виправлення дат у повідомленні про зберігання та розповсюдження наркотичного засобу) не відповідає дійсності. Зі штампу на зворотній стороні повідомлення начальника оперативного відділу Менської виправної колонії про інформацію щодо планування налагодження каналу доставки наркотичних засобів ОСОБА_5 вбачається, що даний документ виготовлений та надрукований 04 серпня 2014 року, тобто, під час відсутності ОСОБА_5 в даній колонії, про що правильно зазначено судом апеляційної інстанції.

Таким чином, у процесі досудового та судового слідства були встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало значення для правильного вирішення справи. Тобто, характеризуючи об'єктивну та суб'єктивну сторони злочину, допитані всі особи, показання яких мають значення для справи та проведена необхідна експертиза, а тому, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджуються сукупністю належних та достатніх доказів, зібраних у встановленому законом порядку і з достатньою повнотою досліджених судом, яким дана належна оцінка.

У зв'язку з цим доводи захисника про порушення судом вимог ст. ст. 86 та 87 КПК України безпідставні.

При цьому, на думку колегії суддів, в процесі досудового та судового слідства у кримінальному провадженні істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на вирішення питання про винуватість ОСОБА_5 або правильність застосування кримінального закону, не допущено.

А тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані докази були обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку, і, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковані правильно. Підстав для сумніву в правильності кваліфікації дій засудженого колегія суддів не вбачає.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду, засудженим було подано апеляційну скаргу, в якій наводились доводи, у тому числі аналогічні доводам касаційної скарги, зокрема про недопустимі докази та фальсифікацію матеріалів кримінального провадження в частині його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Апеляційний суд, в межах повноважень та в порядку визначеному ст. 404 КПК України, розглянув у повному обсязі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування вимог кримінального закону. Визнав ці доводи, з наведенням в ухвалі відповідних мотивів, безпідставними і обґрунтовано дійшов висновку про залишення вироку відносно засудження ОСОБА_5, зокрема, за ч. 1 ст. 309 КК України без зміни.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Покарання, призначене ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи засудженого та усіх обставин справи, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування судових рішень, судами першої та апеляційної інстанцій не допущено, у тому числі і тих на які є посилання у касаційній скарзі, тому підстав для скасування постановлених щодо засудженого ОСОБА_5 судових рішень за доводами касаційної скарги його захисника, у колегії суддів немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436

КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 березня 2015 року стосовно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15