Справа № 592/7663/15-к
Провадження № 1-кс/592/2566/15
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

13 серпня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Сумського району молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , старшого слідчого РВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого РВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000500, відомості за якими 03.06.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривій Ріг Дніпропетровської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно не працевлаштований, ніде не працює та не навчається, неодруженого, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, раніше засудженого 20.05.2015 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, невійськовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.08.2015 року до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Старший слідчий РВ УМВС України в Сумській області лейтенант міліції ОСОБА_4 у своєму клопотанні зазначила про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку травня 2015 року, достовірно знаючи про те, що у мешканця с. Червоне ОСОБА_7 автомобіль потребує ремонту, ОСОБА_5 прийшов до нього додому та запропонував йому допомогу у вигляді вирішення питання ремонту. ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_5 погодився та передав ОСОБА_5 власний автомобіль ЗАЗ 110206 та гроші в сумі 750 грн. на ремонт даного автомобіля. Після цього ОСОБА_5 відігнав даний автомобіль до місцевого майстра на ремонт, попередньо заплативши йому за ремонт гроші в сумі 600 грн. . 08.05.2015 року ОСОБА_5 , забравши у майстра відремонтований автомобіль, належний ОСОБА_7 , вирішив незаконно, всупереч волі власника, заволодіти даним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем ЗАЗ 110206, синього кольору, розуміючи, що він не має права на керування вказаним транспортом, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що автомобіль він забрав у даного майстра, але необхідно ще звернутися до іншого майстра для капітального ремонту даного автомобіля. Проте, ОСОБА_5 почав самостійно використовувати даний автомобіль для власних потреб. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів, здійснивши протиправне вилучення транспортного засобу у власника, всупереч його волі, а саме: автомобіля ЗАЗ 110206, синього кольору, що належить ОСОБА_7 . Згідно висновку експерта № 179 від 21.07.2015 року, ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 17390,35 грн. . Своїми умисними діями, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 110206, що належить ОСОБА_7 , вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є вчинене повторно . Не зупиняючись на вчиненому, наприкінці травня 2015 року (точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилося за можливе) ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що в кв. АДРЕСА_2 ніхто не проживає, вирішив вчинити крадіжку речей з даного домоволодіння, які належать ОСОБА_8 . Цього ж дня приблизно о 23 годині ОСОБА_5 підійшов до козирка третього під`їзду буд. АДРЕСА_3 та заліз на дах козирка. Перебуваючи на даху, ОСОБА_5 по газовій трубі підійшов до вікна вказаної квартири та за допомогою викрутки, яку він взяв з собою для відкриття вікна, відкрив пластикове вікно та через нього проник до кімнати вищевказаної квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно для оточуючих, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, в квартирі ОСОБА_5 знайшов телевізор TC Samsung Plasma Display UE32EH4003 W, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 4400 грн. , блендер SCARLETT SL-1547, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 715,98 грн. , парову праску Termozeta A 900 Steam Station Type, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 2300 грн. , набір ножів в комплекті з 3-х штук Sheffield Lessner 77203, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 286,07 грн. , набір столового посуду 72 предмета на 12 персон VON STAINER, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 643,56 грн. , постільну білизну в кількості 3 комплекти, двохспальні, залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 1230,00 грн. , супутниковий TV-тюнер LOCUS LS-4050C, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 665,28 грн. , новорічну гірлянду на 20 ламп LED, залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 70,55 грн. , пилосос CAMERON CVC-1010, залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 500,00 грн. , палатку синього кольору Quechua 2 Seconds, залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року може становити 1596,87 грн. , іконки 2 шт. на заявлену суму 200 грн. . Знайшовши в квартирі дані речі, ОСОБА_5 переніс їх до вікна та виніс дані речі по одному через вікно на вулицю до під`їзду. Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився викраденими речами на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в таємному, повторному викраденні чужого майна на загальну суму 12608,31 грн. , що належать потерпілому ОСОБА_8 , поєднаному з проникненням до квартири, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, кваліфікуючими ознаками якої є вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло . Не зупиняючись не вчиненому, 02.06.2015 року, достовірно знаючи про те, що в кв. АДРЕСА_2 ніхто не проживає, ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку речей з даного домоволодіння, які належать ОСОБА_8 , а саме: вирішив викрасти пральну машинку, яка зберігалася в квартирі. Розуміючи, що самостійно він не зможе реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 запропонував вчинити дану крадіжку своєму знайомому ОСОБА_9 . Цього ж дня приблизно о 23 годині ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, підійшли до козирка третього під`їзду буд. АДРЕСА_3 та разом залізли на дах козирка. Перебуваючи на даху, ОСОБА_5 по газовій трубі підійшов до вікна вказаної квартири, рукою відкрив незачинене пластикове вікно та проник через нього до кімнати вищевказаної квартири. Одразу за ним через вікно до квартири проник ОСОБА_9 . Реалізуючи свій єдиний, злочинний умисел, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, впевнившись, що їх дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, таємно для оточуючих, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, в квартирі ОСОБА_5 знайшов пральну машинку Samsung Diamond WF9590NFJ, залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 1211 від 22.06.2015 року становить 5000 грн. . Знайшовши в квартирі дані речі, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 перенесли її до вікна та після цього спустили на мотузці викрадену пральну машинку на вулицю до під`їзду. Перебуваючи поруч з даним під`їздом ОСОБА_5 вирішив повернутися до даної квартири, та викрасти ще якісь речі, а ОСОБА_9 залишився поруч з пральною машинкою. Повернувшись до квартири, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 знайшов в даній квартирі кросівки жіночі Freddy SPR10NX/WF та викинув їх через вікно на вулицю, до того місця, де на нього чекав ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 розпорядилися викраденими речами на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в таємному, повторному викраденні чужого майна на загальну суму 5450,00 грн. , що належать потерпілому ОСОБА_8 , поєднаному з проникненням до квартири, вчиненому за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, кваліфікуючими ознаками якої є поєднана з проникненням у житло , вчинена за попередньою змовою групою осіб та вчинена повторно . Не зупиняючись не вчиненому 05.06.2015 приблизно о 8 годині, перебуваючи поруч з гаражем, належним ОСОБА_7 в с. Червоне по вул. Першотравнева, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_7 та почав з ним розмову. В ході розмови ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон Nokia 1112 . Достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_7 є мобільний телефон, ОСОБА_5 попросив у нього мобільний телефон, повідомивши того про те, що йому потрібно зателефонувати. Після того, як мобільний телефон вже опинився у нього в руках, він зателефонував невстановленій особі та в ході бесіди відійшов на певну відстань від ОСОБА_7 з тим, щоб його розмову не почули сторонні особи. Відійшовши від даного місця, ОСОБА_5 продовжив розмову по мобільному телефону. Закінчивши розмову, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на вчинення крадіжки цього телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, перебуваючи на значній відстані від потерпілого, впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, діючи повторно, таємно для оточуючих, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді завдання матеріальної шкоди, ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон Nokia 1112 , чорного кольору, залишкова вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1212 від 18.06.2015 року може становити 132,00 грн. , та сім-карту Life , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої грошей не було, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 132,00 грн. . Викрадений мобільний телефон разом з сім-картою ОСОБА_5 відніс до себе додому, таким чином розпорядився викраденими речами на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в повторному, таємному викраденні мобільного телефону Nokia 1112 , чорного кольору та сім-карти Life на суму 132,00 грн. , що належать потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, кваліфікуючими ознаками якої є вчинена повторно . Не зупиняючись на вчиненому, 14.06.2015 року приблизно о 17 годині ОСОБА_5 пішов до буд. АДРЕСА_4 до неповнолітнього ОСОБА_10 . Прийшовши до вказаного будинку, до ОСОБА_5 вийшов неповнолітній ОСОБА_10 та вони почали розмовляти. Під час розмови ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_10 мобільний телефон SAMSUNG GT S 5660 та у нього виник умисел, направлений на заволодіння даним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_4 , діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, користуючись тим, що вони знайомі з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 попросив у нього мобільний телефон, сказавши тому, що йому потрібно зателефонувати. Після чого ОСОБА_10 дозволив ОСОБА_5 зателефонували зі свого мобільного телефону та передав йому свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку. Коли ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон, той почав робити вигляд, що телефонує комусь. Після чого ОСОБА_5 положив цей телефон до кишені своїх штанів та запропонував ОСОБА_10 пройти до бабусі ОСОБА_5 , оскільки йому звідти потрібно зробити телефонний дзвінок. Перебуваючи поруч з будинком бабусі ОСОБА_5 , останній нічого не пояснюючи ОСОБА_10 , утримуючи при собі мобільний телефон, яким користувався ОСОБА_10 , пішов до запинки громадського транспорту в с. Червоне, де сів в автомобіль та поїхав в м. Суми. Таким чином, ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 , яким користувався його неповнолітній син ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном SAMSUNG GT S 5660 , залишкова вартість якого згідно висновку експерта № 1302 від 23.06.2015 року може становити 625,27 грн. , картою пам`яті micro sd об`ємом 8 Gb, залишкова вартість якої згідно висновку експерта № 1302 від 23.06.2015 року може становити 100,00 грн. , та сім-карткою МТС , яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє, на рахунку грошей не було. ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в повторному заволодінні майном потерпілого ОСОБА_11 , яким користувався ОСОБА_10 , на загальну суму 725,27 грн. , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючими ознаками якого є вчинена повторно . У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, не одружений, уродженець міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 20.05.2015 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. 20.05.2015 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000331 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України було направлено до Сумського районного суду Сумської області. Рішення по справі немає. Окрім того, 28.07.2015 року Сумським МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України. 07.08.2015 року ОСОБА_5 в установленому законом порядку був повідомлений про підозру. Вину визнав повністю. Вина ОСОБА_5 підтверджується його свідченнями, даними в якості підозрюваного, свідченнями потерпілого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_12 та іншими доказами в їх сукупності. На теперішній час ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 07.05.2015 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та його було зобов`язано перебувати за місцем проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин. Виконання даної ухвали покладено на ДІМ Сумського РВ УМВС України в Сумській області. Проте, відповідно до характеристики, наданої ДІМ Сумського РВ УМВС України в Сумській області, ОСОБА_5 за час дії ухвали неодноразово порушував обов`язки, покладені на нього ухвалою, та за час перебування під домашнім арештом продовжував вчиняти кримінальні правопорушення. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно ніде не працює, тобто не має усталених соціальних зв`язків, також ОСОБА_5 має судимість за вчинення корисливого злочину та при цьому продовжує злочинну діяльність і вчиняє кримінальні правопорушення, також неодноразово без поважних причин не з`являвся до суду для участі в розгляді кримінальної справи відносно нього, що призвело до затягування судового розгляду, продовжив свою злочинну діяльність на території м. Суми, окрім того, за час перебування під домашнім арештом вчинив ряд тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, за який санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інші кримінальне правопорушення та переховуватися від органів та суду, та впливати на свідків. Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України, вона просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не працює, раніше судимого, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (вхідний № 26130 від 13.08.2015 року) (а. с. 1 6) .

У відкритому судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з вищезазначених підстав, просили його задовольнити.

У відкритому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив суду про те, що він дійсно вчинив дані кримінальні правопорушення. Він заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Він просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відкритому судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування щодо її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вона просила обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши клопотання слідчого, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вислухавши думку прокурора, думку слідчого, пояснення підозрюваного, думку захисника підозрюваного, суд дійшов до висновку про можливість, доцільність та необхідність застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів; раніше одноразово засуджений; ніде офіційно не працевлаштований, не працює та не навчається; перебуває на обліку в Сумській центральній районній клінічній лікарні у лікаря-психіатра з 2006 року з діагнозом: несоціалізований розлад поведінки; невійськовозобов`язаний; у неповнолітньому віці втратив батька ОСОБА_13 , ставши напівсиротою; не відбув покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначене вироком Сумського районного суду Сумської області від 20.05.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України, відтак можливо припустити, що він може переховуватись від органів досудового слідства, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботарь проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Згідно п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-1, 258 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4 6 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор. Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані слідчим докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: тримання під вартою, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним ОСОБА_14 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 181 184, 194, 195, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого РВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000500, відомості за якими 03.06.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, на строк два місяці, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

- не відлучатися з місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- носити електронний засіб контролю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1