Справа №630/803/15-к Провадження №1-кп/630/17/16
В И Р О К

Іменем України

28 січня 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0003596 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1,3 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.

ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою з неповнолітньою ОСОБА_8 , матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 14 вересня 2015 року близько 05.00 год., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, та маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, незаконно заволоділи автомобілем VOLKSWAGEM Caddy д.н. НОМЕР_1 , чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 164 040 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб

Відносно неповнолітньої ОСОБА_8 кримінальне провадження закрито на підставі п.7) ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення. Неповнолітня ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнала повністю, від дачі пояснень відмовилася на підставі ст. 63 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на втягнення неповнолітньої особи у злочинну діяльність, достовірно знаючи, що гр. ОСОБА_8 є неповнолітньою, пообіцявши їй в майбутньому певні матеріальні блага, діючи спільно з нею та за попередньою змовою, 14 вересня 2015 року близько 05.00 год., знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де мешкає неповнолітня ОСОБА_8 , незаконно заволоділи автомобілем VOLKSWAGEM Caddy д.н. НОМЕР_1 , чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 164 040 грн., тим самим втягнув неповнолітню ОСОБА_8 в злочинну діяльність.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 304 КК України тобто втягнення неповнолітньої особи у злочинну діяльність.

Так, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 вересня 2015 року знаходячись в автомобілі VOLKSWAGEM Caddy д.н. НОМЕР_1 , яким він заволодів, реалізуючи раптово виниклий намір спрямований на незаконне заволодіння офіційними документами, незаконно заволодів посвідченням водія № НОМЕР_2 , карткою фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з викраденими документами зник з місця злочину.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України тобто викрадення офіційних документів, а так само їх умисне приховування.

Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність 14 вересня 2015 року, знаходячись в автомобілі VOLKSWAGEM Caddy д.н. НОМЕР_1 , яким він заволодів, реалізуючи раптово виниклий намір спрямований на незаконне заволодіння важливими особистими документами, незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з викраденими документами зник з місця злочину.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим документом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаних вище злочинів, щиро розкаявся у вчиненому. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначених злочинів за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не оспорює висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_7 вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд вважає вину ОСОБА_7 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, кваліфікує дії ОСОБА_7 за вказаними статтями.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , мали місце. Зазначені діяння містять склад кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 винен у вчиненні цих кримінальних злочинів, і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості та тяжким злочинами, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Вивченням особистості ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2015 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до двох років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, мешкає разом з бабусею похилого віку. Обвинувачений ОСОБА_10 в судових засіданнях неодноразово просив вибачення за свою поведінку у потерпілого. Потерпілий претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. За таких обставин, враховуючи, що діяння ОСОБА_7 не потягли за собою тяжких наслідків, які мали б загрозу для суспільства, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Повне визнання винності у вчиненні кримінальних злочинів, щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочинів є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, який в силу ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, для виправлення ОСОБА_7 йому необхідно обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, в межах санкцій статей Кримінального кодексу України, за якими кваліфіковані його дії, але без конфіскації майна.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Визначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити його за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 року, № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 06 листопада 2009 року) у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України, щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,128-129,349, 368-371, 373-375, 394 КПК України, ст..ст. 70,72 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 304, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.1 ст. 304 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України до 3 років обмеження волі

Відповідно ч.1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням ст. 72 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Процесуальні витрати в сумі 307,50 (триста сім гривень 50 копійок) гривня за виконання автотоварознавчої експертизи № 9338 від 15 жовтня 2015 року стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави Одержувач УДКС України в м. Люботин, Харківської області, Код 38008949, МФО 8511011, Банк ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0018).

Процесуальні витрати в сумі 491,04 (чотириста дев`яносто одна гривня 04 копійки) гривня за виконання дактилоскопічної експертизи № 342 від 13 жовтня 2015 року стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави (Одержувач УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, Код 24060300, МФО 8511011, Банк ГУДКСУ в Харківській області, р/р 0005, код банку 37999680).

Речові докази по справі, вказані на а.с. 78,84-85 (паспорт, довідка ІНН, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEM Caddy д.н. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля), які знаходяться на зберіганні за зберігальною розпискою у ОСОБА_9 вважати повернутими власнику ОСОБА_9 .

Речові докази по справі, вказані на а.с. 109-110 (експертні пакети зі змивами рук ОСОБА_7 ), які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області,квитанція №179 від 14 жовтня 2015 року знищити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 січня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 16 січня 2016 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1