УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/659/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання . . ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Володарсько - Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого 31 березня 2014 року вироком Житомирського районного суду Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Анадир Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,
за участю прокурора . . . ОСОБА_9
захисника . . . . . ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень). Зазначає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження нових злочинів.
Вважає, що судом не достатньо вмотивоване призначене покарання ОСОБА_10 , не враховано умови життя та виховання неповнолітнього, рівень його розвитку та інші особливості його особи.
Також, не враховано, що заподіяні збитки від злочину відшкодовані, а викрадені речі повернуті потерпілому ОСОБА_11 , який просив суд застосувати до ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт.
Зазначає, що суд не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , активне сприяння у розкритті злочину та що характеризується він за місцем проживання позитивно, неофіційно працює і має заробіток, а також обставину, яка знижує ступінь суспільної небезпечності злочину та особи втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою.
ОСОБА_7 завіряв суд, що не буде вчиняти злочинів, просив суд дати йому останній шанс виправитися, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення. Крім того, на час винесення вироку ОСОБА_7 не досяг повноліття.
Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.09.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2014 року і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання - 5 років 3 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Також цим вироком визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1ст. 304 КК України і призначено йому покарання:
*за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі;
*за ч.1 ст.304 КК України - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки.
Згідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку 23 лютого 2015 року о 18 годині в с. Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітнім, запропонував йому вчинити крадіжку майна з будинку ОСОБА_11 , а саме чавунних радіаторів парового опалення, чим викликав у ОСОБА_7 бажання вчинити злочин та втягнув неповнолітнього в злочинну діяльність, вступивши в злочинну змову з ним.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою між собою, 26.02.2015 року, о 10 годині, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також ОСОБА_12 та двоє невстановлених слідством чоловіків, яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , прибули в с. Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області до будинку ОСОБА_11 , що розташований по АДРЕСА_3 . У зазначений час ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_7 , розбивши скло в одному з вікон даного будинку, проникли в середину та застосовуючи як знаряддя вчинення злочину кувалду, яку завчасно принесли з собою, відбили нею та таємно викрали 6 чавунних семи секційних радіаторів парового опалення вартістю 225 гривень кожен, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1350 гривень.
Заслухавши доповідь судді,. захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає безпідставними.
Судом першої інстанції при призначенні покарання було враховано всі обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу обвинуваченого та визнав, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено, а пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину у неповнолітньому віці. ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, будучи судимим за крадіжку, в період іспитового строку.
При визначенні остаточного покарання суд на підставі ст.71 КК України частково приєднав до призначеного покарання частину покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31 березня 2014 року.
Таким чином, покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України і є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не є явно несправедливим із-за його суворості.
Підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
С у д д і: