АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1699/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/465/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому 02 вересня 2015 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000516на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року , відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:
1/ 14.01.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 1 КК України до 3 років 10 місяців обмеження волі, звільнений 28.02.2014р. по відбуттю покарання;
2/ 10.09.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 125 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік;
обвинуваченого у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України з призначенням йому покарання у виді громадських робіт строком на сто двадцять годин.
Відповідно до ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2014р. і остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки двадцять днів.
Строк покарання рахувати з дня початку відбування покарання.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить скасувати вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2015 р., яким визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України ОСОБА_6 та засуджено до покарання у виді 30 днів обмеження волі, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2014 р. і остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки двадцять днів, призначити новий розгляду суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2015 р., яким визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України ОСОБА_6 кримінальне провадження у справі закрити у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.
За вироком суду встановлено, що 28 лютого 2015р. приблизно о 16:30 год. ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_2 на грунті особистих неприязних стосунків з метою завдання тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_7 не менш семи ударів кулаками в обличчя, завдавши тому згідно висновку судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, у виді синця і садна обличчя, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, крововиливу в склеру правого ока.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вказаний вирок прийнятий з порушенням вимог закону, внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновку суду фактичним обставинам справи, а також через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, внаслідок тяжкості.
Обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, формально підійшов до встановлення обставин справи та дійшов до висновку, що не відповідає обставинам справи. Так, визнаючи себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, він розумів свою вину в тому, що саме від його дій потерпілий отримав тілесні ушкодження. Разом з тим, він наніс потерпілому удар долонею по губам, внаслідок його провокаційних дій, а наступні два удари вже був вимушений йому завдати, захищаючись. Ці пояснення відображені і в самому вироку і можуть бути відтворені з технічного запису судового засідання. Таким чином, фактично вину у вчиненому визнав не повністю, а частково. Суд, вирішуючи питання щодо обсягу доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, та порядку їх дослідження, дійшовши до переконання, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються, визнав недоцільним дослідження доказів по справі.
Разом з тим, будучи юридично не грамотним, вказує обвинувачений, не надав значення цьому, бо не розумів різниці. Суд, зі свого боку, не розтлумачив різницю, не запропонував мені призначити захисника Скориставшись неграмотністю, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів і він не розуміючи цього, погодився з судом.
З огляду на викладене, суд дійшов помилкового висновку, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Крім того, призначене покарання вважаю таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.Та не відповідає ст.65 КК України.Санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у тому числі і у виді штрафу, яке могло бути призначене у цій справі. Крім того, вважає, що вказане покарання та покарання за попереднім вироком повинні виконуватись окремо із застосуванням ст. 75 КК України.
Окрім того, з потерпілим ОСОБА_7 вони досягли примирення, він не підтримує пред`явленого раніше йому обвинувачення, а тому є підстави для скасування вироку та закриття провадження у справі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_7 , зазначає, що відпвідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст. 125 КК України, провадження по справі було розпочате саме за його заявою потерпілого ОСОБА_7 і є провадженням у формі приватного обвинувачення.
Згідно до вимог ч.4 ст. 26 КПКУкраїни кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.
Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Таким чином просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити, відповідно до ст.ст. 284 ч. 1 п. 7, 417 КПК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу частково та просив про скасування вироку та закриття провадження у справі у звязку з примирення з потерпілим.
Під час судового засідання при апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу,проти апеляційної скарги обвинуваченого не заперечував , просив задовольти його апеляційну скаргу на підставах зазначених в його апеляційній скарзі.

Прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, ,заслухавши та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні та звукозаписом судового засідання, що міститься на технічному засобі, прослуханим у порядку підготовки до слухання справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню повністю, виходячи зі слідуючого.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України ґрунтуються на зібраних по справі доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, яким у відповідністю зі ст.374 КПК України судом була надана належна оцінка у вироку і враховуючи положення ч.3 ст. 349 КПК України , які були судом першої інстанції детально роз`яснені оскарженню не підлягають .

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на клопотання та апеляційну скаргу потерпілого , яку потерпілий підтримав у апеляційному суді , відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до вимог ст.477 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України щодо ОСОБА_6 є провадженням у формі приватного обвинувачення. Згідно ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Оскільки потерпілий відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення , обвинувачений просить також скасувати вирок і закрити кримінальне провадження , прокурор заперечує , але апеляційну скаргу не подавав , апеляційна скарга та клопотання потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасуванню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України закриттю.
Підстави для застосування ст.. 71 КК України відпали , тому вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 09 2014 року яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік виконувати самостійно. .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284,404,407,417 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити повінстю, апеляційну скаргу обвинувачного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України -закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3