Справа № 1-457/2010
В И Р О К

іменем України

"15" квітня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарі Косенко О.В.,

з участю прокурора Ємець Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Кіровоградської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Союз-Авто», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 23 січня 2010 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Богдан 091» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Попудренко біля станції метро «Дарниця» з боку бульвару Праці в напрямку вулиці Будівельників в м. Києві.

Зупинившись на зупинці громадського транспорту «Дарниця» почав висадку пасажирів, після чого зачинив двері свого автомобіля та в порушення вимог п.п. 2.10, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції та інтервалу та розпочав рух заднім ходом для того, щоб обїхати невстановлений досудовим слідством легковий автомобіль який стояв попереду, в результаті чого здійснив наїзд на гр. ОСОБА_2 який в цей час підійшов до водійської дверці свого автомобіля «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 який був запаркований позаду та задньою правою частиною свого автомобіля придавив ОСОБА_2 до автомобіля «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який був запаркований позаду.

Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: садна на лівій кисті, закритий перелом лівої лобкової кістки, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоровя;

Порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та показав, що 23 січня 2010 року приблизно о 18 годині 50 хвилин він керував своїм технічно справним автомобілем марки «Богдан 091» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 який належить ОСОБА_3 Рухався по вул. Попудренко біля станції метро «Дарниця» з боку бульвару Праці в напрямку вулиці Будівельників. Зупинившись на зупинці громадського транспорту станція метро «Дарниця» в м.Києві між автомобілями «Богдан», який був запаркований позаду та автомобілем «Деу», який був запаркований попереду по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 та почав висадку пасажирів, після чого зачинив двері свого автомобіля, подивився у праве дзеркало заднього виду та побачив чоловіка який намагався сісти за кермо автомобіля «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 який знаходився позаду але відразу кудись відійшов, після цього він подивився у ліве дзеркало та почав рухатись вперед для того, щоб обїхати легковий автомобіль «Деу» срібного кольору який стояв попереду. Відстань між правою боковою частиною його автомобіля та автомобілем «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становила на думку ОСОБА_1 приблизно 1 метр. Після цього він розпочав рух вперед, проїхавши декілька метрів почув крики позаду та одразу зупинився, вийшов з автомобіля та побачив що здійснив наїзд на ОСОБА_2 Після наїзду диспетчер водія ОСОБА_2 викликав на місце події швидку медичну допомогу та працівників ДАІ.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази по справі в судовому засіданні не досліджувались в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю роботи, характеризується позитивно.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудного, є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Враховуючи дані про особу підсудного, а також ту обставину, що він має постійне місце роботи, суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Крім того в судовому засідання підсудний просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, мотивуючи тим, що автомобіль потрібен йому для здійснення трудової діяльності та можливість користування ним надасть йому можливість швидкого виконання покарання у вигляді штрафу. Така позиція підсудного на погляд суду є обґрунтованою, тому суд не вбачає за доцільне застосовувати до ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

Речовий доказ у справі автомобіль «Богдан 091» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя