В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2015 р. Справа153/1330/15-к

Ямпільський районний суд Вінницької області м.Ямпіль
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №153/1330/15 (внесене в ЄРДР за №0000294 від 11 липня 2015 року) про обвинувачення
ОСОБА_3 ,

яка народилась у 1993 році у грудні місяці 27 числа, уродженку села Придністрянське Ямпільського району Вінницької області, яка проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня початкова, не працюючу, заміжню, раніше не судиму,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області,

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування встановлено, що 10 липня 2015 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебувала біля банкомату «Приватбанку», що розташований по вулиці Леніна, 55 у місті Ямпіль Вінницької області. В цей час, до ОСОБА_3 підійшла раніше незнайома їй ОСОБА_5 та попросила допомогти їй в отриманні коштів з банкомату, на що ОСОБА_3 погодилась. Після цього, ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 свою банківську картку. При цьому, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 , використовуючи довірливі відносини, які у неї виникли із ОСОБА_5 , під приводом зняття грошей з банкомату, за два рази зняла з її карткового рахунку гроші в сумі 600 гривень та 400 гривень. Після цього, ОСОБА_3 передала ОСОБА_5 гроші в сумі 400 гривень та ввівши останню в оману, повідомила, що це всі гроші, які їй вдалося зняти з її карткового рахунку, а гроші в сумі 600 гривень залишила собі. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, привласнивши викрадені гроші та розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 600 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 1 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

30 липня 2015 року була укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченою, згідно якої обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаюється і вину свою визнає, потерпіла ОСОБА_5 просить суд призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді одного року обмеження волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання установивши іспитовий строк терміном один рік. На підставі ст..76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненому діянні, повністю відшкодувала потерпілій ОСОБА_5 завдані матеріальні збитки.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання установивши іспитовий строк терміном один рік. На підставі ст..76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 п.п.1, 2 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між потерпілою та обвинуваченою відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 371, 374, 475 КПК України, ст.165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 від 30 липня 2015 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджену між сторонами міру покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання установивши іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк засудженій ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме: з 21 серпня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційний суд Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Вінницької області.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ямпільського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1