В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 02.04.2014 Жовківським районним судом Львівської області за ч.1 ст. 307, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, без визначеного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21.05.2015 року встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із визначенням наступних обмежень: заборона виходити з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.; заборона перебування у місцях району (міста) де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив не залежно від мети відвідування; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особливих справах за межі району (міста); реєстрація в міліції три рази на місяць. Із зазначеною ухвалою ОСОБА_5 ознайомлений 21.05.2015 під розписку, з якої вбачається, що останній зобов`язаний прибути та зареєструватися в триденний термін у Шевченківському РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області за обраним місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , не пізніше трьохденного терміну з дня звільнення.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не прибувши та не зареєструвавшись в триденний термін у Шевченківському РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 04.06.2015 до 20.12.2015 був відсутній, про що не повідомив органи внутрішніх справ, чим порушив вимоги та не виконав обов`язки, покладені на нього ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21.05.2015.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 26.12.2015 року, укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003688, з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні службового кабінету Львівської місцевої прокуратури №2 за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 11, за умовами якої сторони погодились про повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості за ст. 395 КК України та призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту строком на (три) 3 місяці.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ним винуватості з наступних підстав.

Суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 395 КК України самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає арешт.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475 КК України,-

засудив :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2015 року, між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості за ст. 395 КК України та призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту строком на три місяці.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на три місяці.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1