Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 1-96/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого - судді Савуляка Р.В.

при секретарі Бицькій М.В.

з участю прокурора Ковальчука О.Г.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, випускника Червоноградського професійного гірничо-будівельного ліцею (у даний час призовник у Збройні ОСОБА_5 України), раніше не судимого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.4 ст.296 КК України;

Неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з освітою неповною середньою, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, прож.по вул. Радехівській,6/12, в м. Червонограді за ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК Україниж

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, з освітою середньою-спеціальною, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_8, за ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 25 вересня 2009 року, близько 10 години, з метою грубого порушення громадського порядку та навчального процесу, прибули в Червоноградську загальноосвітню школу I-III ступенів №4, що по вул. Пушкіна, 4 в м. Червонограді, Львівської області.

Демонстративно зневажаючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадському місці, проявляючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, та настання наслідків для здоровя після застосування спеціального засобу «Шок», неповнолітній ОСОБА_6, діючи згідно розподілених ролей по вчиненню злочину, у групі з ОСОБА_4, знаходячись в адміністративному приміщенні вищевказаної школи, використовуючи вражаючі властивості заздалегідь заготовленого для спричинення тілесних ушкоджень спеціального засобу самооборони перцевого спрею «Шок», застосував його в приміщенні санвузла вищевказаної школи.

Бажаючи настання наслідків повязаних з грубим порушенням громадського порядку та порушенням навчального процесу в Червоноградській загальноосвітній школі I-III ступенів №4 та спричинення тілесних ушкоджень учням вищевказаного навчального закладу, неповнолітній ОСОБА_4, підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_6 та діючи з ним в групі, отримавши від останнього спеціальний засіб самооборони перцевий спрей «Шок», як предмет заздалегідь заготовлений для спричинення тілесних ушкоджень учням школи, усвідомлюючи настання негативних наслідків для здоров»я, після застосування спеціального засобу «Шок», використовуючи його вражаючі властивості, застосував у фойє першого поверху біля вхідних дверей в Червоноградську загальноосвітню школу I-III ступенів №4, що призвело до необхідності екстреної евакуації учнів на педагогічного колективу вказаної школи, які при інгаляційному контакті з перцевим спреєм «Шок» відчули токсичну реакцію, в звязку з чим їм було заподіяно фізичний біль.

Внаслідок хуліганських дій неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було грубо порушено громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зірвано навчальний процес в Червоноградській загальноосвітній школі I-III ступенів №4 ,та при інгаляційному контакті з спеціальним засобом самооборони перцевим спреєм «Шок» при евакуації за сигналом «Тривога» з адміністративного приміщення Червоноградської загальноосвітньої середньої школи I-III ступенів № 4 неповнолітнім учням школи:

ОСОБА_8 ,ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 ОСОБА_1»янівні, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,ОСОБА_36, ОСОБА_37»яні Юріївні, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_5, ОСОБА_46,ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,ОСОБА_54, ОСОБА_55,ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,ОСОБА_59,ОСОБА_60,ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,ОСОБА_76,ОСОБА_77,ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83,ОСОБА_84, ОСОБА_85 було завдано фізичний біль у вигляді перчіння в горлі, сльозоточивість, запаморочення, біль в животі та голові.

ОСОБА_86 того, підсудний ОСОБА_6 30 червня 2010 року, з метою відкритого викрадення чужого майна для власних потреб за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, будучи в стані алкогольного спяніння, на території ЗОСШ №10, що по вул. Шухевича,1 в м. Червонограді, Львівської області, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 про заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_87

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 маючи підтримку підсудного ОСОБА_7, який своєю присутністю забезпечив йому вчинення злочинних дій, почав висловлюватися нецензурною лайкою та образами в сторону ОСОБА_88, після чого став наполягати на передачі належного останньому мобільного телефону під вигаданим приводом подивитися на нього, при тому погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_88, боячись виконання даних погроз, усвідомлюючи кількісну та фізичну перевагу, змушений був передати ОСОБА_6 свій мобільний телефон марки Нокія 5130, вартістю 1239 гривень, з картою памяті обємом 1 Гб вартістю 200 гривень та сім-картою оператора мобільного звязку Лайф, вартістю 10 гривень, який в подальшому передав ОСОБА_7

На неодноразові вимоги потерпілого ОСОБА_88 повернути належний йому мобільний телефон, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не реагували, ігноруючи те, що потерпілий усвідомлював злочинний характер їхніх дій, відкрито викрали вищевказаний мобільний телефон, з місця злочину із викраденим утекли, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на 1449 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково та показав, що 25 вересня 2009 року, він не пішов на заняття в ліцей, а разом із своїм братом ОСОБА_89, ОСОБА_6 і ОСОБА_74, які теж прогулювали уроки у ЧЗШ № 4, пішли в гості до свого товариша ОСОБА_90, який знаходився вдома.

Разом із хлопцями у кімнаті ОСОБА_90 грали ігри на ноутбуці. ОСОБА_48 деякий час у кімнату, де знаходились він та ОСОБА_74 раптово забіг ОСОБА_6 і почав розпилювати з балончика невідомий газ.

Від запаху газу ОСОБА_74 стало погано, він також почав кашляти і в нього сльозились очі.

ОСОБА_6 запитав ОСОБА_90 чи можна даний балончик взяти із собою у школу для того, щоб розпилити газ в приміщенні школи, на подвірї школи та в місці, де курять учні для того щоб пожартувати та поглузувати з учнів, яким буде погано від дії газу. ОСОБА_90 не хотів давати балончик ОСОБА_6.

Він разом з ОСОБА_74 пішли в Червоноградську ЗОСШ № 4, а ОСОБА_89, ОСОБА_6 та ОСОБА_90 залишились біля будинку останнього.

У приміщенні школи, на коридорі зустріли ОСОБА_6 та його брата ОСОБА_89. Вони хотіли зійти на перший поверх, однак ОСОБА_6 сказав їм щоб вони виходили із школи через центральний вхід, тому що біля входу, який знаходиться зі сторони школи, на першому поверсі у приміщенні туалету він розпилив газ з балончика і там неприємний запах.

Виходячи зі школи, в тамбурному приміщенні біля вхідних дверей на центральному вході в школу, він взяв балончик в ОСОБА_6 для того ,щоб подивитись на нього. ОСОБА_6 сказав йому, щоб він розпилив газ у приміщенні школи. Він погодився, та один раз розпилив газ із балончика з написом Шок перцевий. Засіб самооборони, знаходячись біля вхідних дверей, що в центральному вході в школу.

Він та решта хлопців злякались, що їх можуть побачити вчителі і запідозрити у тому, що вони розпилили у школі газ, тому втекли за приміщення школи. Знаходячись за школою, з тильної сторони, вони побачили, як із приміщення школи вийшла прибиральниця, жінка старшого віку, яка сперлась на перила на сходах і по її зовнішньому вигляду було видно, що їй погано. Він зрозумів, що їй стало погано від дії газу.

Він хотів віддати газовий балончик ОСОБА_6, але той не хотів його забирати. Його брат ОСОБА_89 та ОСОБА_6 побігли в сторону магазину « Київ-Захід», що знаходиться в старій частині м. Червонограда, а він разом з ОСОБА_74 пішли ховати газовий балончик.

На території гаражів, що знаходяться по вул. Гоголя в м. Червонограді, в ринві для стоку дощової води, одного з гаражів він заховав газовий балончик і разом з ОСОБА_74 пішли до ресторану «Шахтар», та спостерігали за тим, як зі школи евакуйовують учнів.

Підсудний ОСОБА_6 в суді свою вину визнав частково та пояснив, що він не пропонував застосувати перцевий спрей «Шок» у школі. Засіб самооборони «Шок» не був заготовлений для цього вчинку. Він його взяв для того, щоб застосувати в місці, де учні курять за школою на вулиці.

По інших обставинах винним себе визнав повністю та пояснив, що 25 вересня 2009 року зранку він на подвір»ї школи зустрів своїх друзів ОСОБА_4 Маряна, ОСОБА_89 та ОСОБА_74, з якими вирішив не йти до школи на уроки.

Він зателефонував до свого товариша ОСОБА_90 , який хворів і запитав чи можна до нього прийти додому в гості.

ОСОБА_90 дав згоду, тому він, ОСОБА_89, ОСОБА_89 Марян, ОСОБА_74 пішли до ОСОБА_90 в гості .

Виходячи з будинку ОСОБА_90, в прихожій на тумбочці, що знаходилась біля дзеркала він побачив балончик золотисто-червоного кольору. У подальшому йому стало відомо, що це був засіб самооборони «Шок перцевий».

Взявши цей засіб він одразу ж застосував його до ОСОБА_89, який стояв перед ним. Від застосування балончика йому стало перчити в носі. Любомир відразу почав кашляти та протирати руками очі.

Він зайшов в кімнату і розпилив газовий балончик там.

ОСОБА_51 з балончика поширився по всій квартирі і ОСОБА_74 стало також погано від його дії.

В сусідній кімнаті знаходився ОСОБА_91, якому також стало погано від дії газу. Вони вибігли на вулицю. ОСОБА_74 попросив принести йому, балончик, щоб подивитись, що в ньому знаходиться . Взявши даний балончик, він виніс його на вулицю і віддав ОСОБА_74. Прочитавши написи, вони довідались, що балончик є засобом самооборони.

ОСОБА_89 Марян запропонував ОСОБА_90 , щоб той дав на деякий час цей засіб, щоб піти до школи та розпилити газ, в місці, де курять учні для того, щоб поглузувати над ними, знаючи, що газ, який знаходиться в балоні має негативну дію на здоровя людини. ОСОБА_90 не хотів давати балончик.

ОСОБА_89 Марян та ОСОБА_74 пішли до школи, а йому ОСОБА_4 сказав попросити ОСОБА_90 дати засіб самооборони.

Він попросив в ОСОБА_90 цей засіб, пообіцявши повернути через два уроки. ОСОБА_91 дав йому перцевий спрей, який він брав для того, щоб передати його ОСОБА_4 Маряну.

Він разом з ОСОБА_89 пішли до школи, де зайшли в туалет на першому поверсі і там йому раптово з кишені випав балончик. Він сказав ОСОБА_89, щоб разом обманути ОСОБА_89 Маряна та ОСОБА_74, що він розпилив перцевий «Шок» в туалеті.

ОСОБА_89 їдальні вони зустріли ОСОБА_89 Маряна та ОСОБА_74 і він сказав їм, що розпилив в приміщенні туалету на першому поверсі школи перцевий спрей і їм потрібно втікати зі школи через центральний вхід.

ОСОБА_89 їдальні він передав ОСОБА_89 Маряну перцевий спрей.

Вони почали втікати до центрального входу в школу. На першому поверсі, ОСОБА_89 Марян, йдучи останнім розпилив «Шок перцевий» між двома дверима на вході в приміщення школи.

ОСОБА_89 Марян, за школою хотів віддати йому засіб самооборони «Шок», але він його не брав, оскільки боявся вчиненого .

В подальшому він бачив, що зі школи були евакуйовані учні, у зв»язку із застосуванням перцевого «Шоку».

З приводу пограбування потерпілого ОСОБА_88 підсудний ОСОБА_6 показав, що 30 червня 2010 року він із знайомим ОСОБА_7 знаходилися біля ЗОСШ №10, в м. Червонограді. На території школи він підійшов до ОСОБА_88 і попросив у нього сигарет. Останній відмовив йому, однак як він зауважив що той його обманює. Між ними виникла словесна перепалка, вони почали ображати один одного. Тоді він попросив у потерпілого мобільний телефон. Отримавши телефон, сказав що поверне його через два дні, після чого разом із ОСОБА_7 почали відходити від ОСОБА_88 ОСОБА_88 щось кричав йому услід. Він розвернувся і швидким кроком став наближатися до нього. Останній почав відходити в сторону.

Тоді він із ОСОБА_7 пішли у ломбардне відділення Скарбниця, що на проспекті Шевченка в м. Червонограді, і заклали мобільний телефон ОСОБА_88, за 284 гривень.

Із виручених коштів, 100 гривень віддав ОСОБА_7, решту використав на власні потреби.

У вчиненому розкаюється.

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що 30 червня 2010 року, близько 20 години він із ОСОБА_6 знаходилися біля ЗОСШ №10. Там побачили ОСОБА_88, який стояв із дівчатами.

ОСОБА_6 підійшов до них і став розмовляти із ОСОБА_88 ОСОБА_48 декілька хвилин дівчата почали відходити в сторону. Він підійшов до ОСОБА_88 та ОСОБА_6 і запропонував останньому піти звідси.

По дорозі ОСОБА_6 показав йому мобільний телефон і запропонував здати його у ломбард. Він не знав, що це мобільний телефон потерпілого, тому погодився на пропозицію ОСОБА_6

На проспекті Шевченка, що у м. Червонограді він побачив знайомого ОСОБА_92 і попросив щоб той на свій паспорт здав мобільний телефон у ломбард. Останній погодився на його пропозицію.

Здавши мобільний телефон, ОСОБА_92 віддав гроші ОСОБА_6

Свою вину визнає частково, тому що у нього не було попередньої змови із ОСОБА_6 на викрадення телефону у ОСОБА_88

Незважаючи на частковість визнання вини самими підсудними їхня винуватість у вчинених злочинах доводиться показаннями потерпілих, свідків, протоколами слідчих та судових дій, висновками експертиз, речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності.

Зокрема потерпілий ОСОБА_88 в судовому засіданні показав, що 30 червня 2010 року, близько 19 години, він знаходився біля головного входу ЗОСШ №10 м. Червонограда. До нього підійшов ОСОБА_6, а колега ОСОБА_6 ОСОБА_7 залишився стояти недалеко, приблизно 10-15 метрів від них.

При тому ОСОБА_6 у зухвалій формі почав вимагати у нього сигарети, виражаючись нецензурною лайкою. Він сказав, що сигарет у нього немає. Тоді ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон. Він віддав телефон ОСОБА_6 У цей час до них підійшов ОСОБА_93 і попросив щоб ОСОБА_6 віддав йому цей телефон.

Після того ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали відходити від нього.

Він неодноразово просив, щоб підсудні повернули його телефон.

Коли він кричав, то ОСОБА_6 почав повертатися до нього. Однак він подумав, що той іде його бити. Тому пішов у сторону від них.

На даний час збитки йому відшкодовано у повному розмірі тому немає претензій до підсудних і просить їх суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_74 в судовому засіданні показав, що 25 вересня 2009 року він перший урок проспав удома, а на другий - запізнився. ОСОБА_89 школи зустрів ОСОБА_89 із яким домовилися прогулювати дальше уроки. Потім зустрів ОСОБА_6, який запропонував піти до ОСОБА_90 зарядити ноутбук. По дорозі зустріли ОСОБА_4 і всі разом пішли до ОСОБА_90

У будику ОСОБА_90 ОСОБА_6 розпилив газовий балончик. Вони почали кашляти, у всіх пекли очі. Після цього він із ОСОБА_4 пішли у їдальню школи щоб попити чай. Потім вони пішли на третій поверх до сходів і побачили там ОСОБА_6 та ОСОБА_89 Особисто він не бачив як ОСОБА_6 передавав газовий балончик ОСОБА_4 Коли він виходив зі школи то побачив, як ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_89 швидко виходили із школи. Він пішов за ними.

У нього пекли очі, тому він пішов у магазин Київ-Захід, купив води щоб їх промити.

Потерпіла ОСОБА_25 в суді показала, що в цей день, вона була на уроці англійської мови, як продзвеніли три дзвінка. Вони не звернули уваги на ці дзвінки. ОСОБА_48 деякий час до нас зайшла завуч і сказала, щоб вони закрили рот і вийшли всі на вулицю. На вулиці її пекли очі, тому вона сіла в «швидку допомогу» і поїхала у лікарню. У лікарні вона була один день. На наступний день її забрали батьки. Претензій до підсудних не має. Просить суворо їх не карати.

Аналогічні за змістом показання в суді дали потерпілі ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_94, ОСОБА_49, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_61, ОСОБА_68, ОСОБА_84, ОСОБА_32, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_44, ОСОБА_50, ОСОБА_65, ОСОБА_70, ОСОБА_16, ОСОБА_25, ОСОБА_71, ОСОБА_80, ОСОБА_44, ОСОБА_50, ОСОБА_54, ОСОБА_78, ОСОБА_65, та їхні законні представики ОСОБА_95, ОСОБА_96,ОСОБА_94, ОСОБА_97,ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103,ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_92.

Решта потерпілих, як-от ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_24,ОСОБА_26, ОСОБА_28, ОСОБА_31, ОСОБА_33,ОСОБА_35, ОСОБА_36,ОСОБА_38,ОСОБА_41, ОСОБА_47,ОСОБА_53,ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_59,ОСОБА_62, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_109, ОСОБА_37, ОСОБА_42, ОСОБА_43,ОСОБА_45,ОСОБА_5, ОСОБА_46м.,ОСОБА_51,ОСОБА_60, ОСОБА_110, ОСОБА_64,ОСОБА_66, ОСОБА_69,ОСОБА_72, ОСОБА_73,ОСОБА_75,ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_79,ОСОБА_85, ОСОБА_111 та інші, в судове засідання не зявилися, подали письмові заяви у яких зазначають, що підтримують свої показання дані на попередньому слідстві і що не мають претензій до підсудних, просять розглядати справу без їх участі.

Свідок ОСОБА_90 в судовому засіданні показав, що 25 вересня 2009 року він не пішов у школу, так-як проспав уроки. Зранку до нього прийшли ОСОБА_89 Марян, ОСОБА_89, ОСОБА_6 та ОСОБА_74, щоб зарядити ноутбук. Він із ними сидів у хаті після чого він та ОСОБА_89 вийшли на вулицю. В кімнаті залишилися ОСОБА_89 Марян, ОСОБА_74 та ОСОБА_6. Коли він із ОСОБА_89 зайшли у хату то відчули різкий запах. Він запитав що сталося. ОСОБА_6 відповів, що знайшов балончик і подумав, що це дезодорант і розпилив його. Після цього хтось із товаришів запропонував, щоб розпилити балончик у школі. ОСОБА_6 просив віддати йому цей балончик, однак він не погоджувався на це.

Коли ОСОБА_4, ОСОБА_89, ОСОБА_6, та ОСОБА_74 пішли, він вийшов у двір, погодував качок і зателефонував до сестри запитати про дисками. Вона повідомила, що у школі хтось розпилив газовий балончик. Він одразу подивився чи є цей балончик, який оглядали хлопці, однак не знайшов його.

Свідок ОСОБА_89 в судовому засіданні показав, що 25 вересня 2009 року він зустрівся із ОСОБА_74 та ОСОБА_6. Потім зустрів свого брата ОСОБА_89 Маряна і всі разом пішли до ОСОБА_90, щоб зарядити ноутбук який був у ОСОБА_6

У будинку ОСОБА_90 ОСОБА_6 знайшов газовий балончик, який розпилив по хаті. Потім ОСОБА_6 попросив, щоб ОСОБА_90 віддав йому цей балончик. Останній не погоджувався на пропозицію ОСОБА_6

Після того всі вони пішли від ОСОБА_91 Є до школи №4, що в м. Червонограді. Коли він та ОСОБА_6 проходили біля туалету, то останній. запропонував розпилити балончик там. Він стояв у коридорі, а ОСОБА_6 зайшов у туалет, однак балончика не розпилював. Після того вони пішли у їдальню де зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_74

Тоді ОСОБА_6 передав газовий балончик ОСОБА_4 і той розпилив його при вході у школу.

Свідок ОСОБА_112 в судовому засіданні показала, що вона працює на посаді заступника директора ЗОСШ №4 з навчально-виховної роботи.

29 вересня 2010 року о 10 год.20 хв. перебувала у приміщенні школи. У той час почула різкий запах газоподібної речовини, від якої почали сльозитися очі. Директор школи дала вказівку про евакуацію всіх дітей.

Під час проведення рейду по школі, під час першого уроку, нею були помічені на подвірї учні шкоди ОСОБА_89, ОСОБА_6, ОСОБА_74, та колишній учень - ОСОБА_89 Марян, які прогулювали уроки. Тому після того випадку у неї виникла підозра, що саме ці учні могли розпилити у школі невідому речовину, щоб зірвати уроки в школі.

Експерт ОСОБА_113 в судовому засіданні показав, що у частини дітей, які були доставлені у Червоноградську центральну міську лікарню були описані лише результати подразнюючої дії газу, а саме: сльозоточивість, почервоніння очей, запаморочення., що в свою чергу не призвело до розладу здоровя. Термін „подразнююча дія означає, що вищевказані ознаки недовготривалі, зникають при виході на свіже повітря. В історіях хвороб лікарі цього не описують, діагноз ними встановлений лише на підставі скарг потерпілих. Це все є субєктивні ознаки.

При розпиленні газу в повітрі ступінь шкоди встановити не можливо. Дане питання можуть вирішити експерти-токсикологи. Це не входить у їхню компетенцію. Вони не досліджують властивості і дію газу, а лише наслідки пошкодження здоровя після його застосування. На момент огляду дітей при оформленні в стаціонар небезпеки для їх життя чи здоровя не було. Властивості і дію газу детально розяснити можуть токсикологи НДЕКЦ при МВС.

Експерт ОСОБА_114 в судовому засіданні пояснив, що дітей оглядали медики-токсикологи медичного центру „Охмадит. Дія балончика подразнююча, а не уражаюча. Усі описані ушкодження є субєктивними ознаками, які грунтуються лише на показах дітей. Потрібну інформацію щодо властивостей та дії газу можуть надати токсикологи НДЕКЦ при МВС.

Із письмових показань свідка ОСОБА_115, які оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, що 25 вересня 2009 року, о 10 год. 20 хв., вона проводила урок образотворчого мистецтва у 5-А. класі Червоноградської ЗОСШ №4. Раптово почула три довгих дзвінки, після яких почала виводити дітей із класу. По школі було чути запах перченого газу, від якого сльозилися очі та пекло у горлі.

ОСОБА_109 всі діти школи були госпіталізовані у міську лікарню, однак їхньому життю нічого не загрожувало, оскільки були вчасно евакуйовані із школи (т.1 а.с.551. Т.3 а.с.144-145);

Із письмових показань свідка ОСОБА_116, які оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, що 25 вересня 2009 року він разом із ОСОБА_13 після першого уроку пішли в магазин і приблизно на 15 хв. запізнилися на другий урок. Заходячи у приміщення школи на першому поверсі почули специфічний запах, від якого стали кашляти. Він та ОСОБА_13 зайшли в туалет, у якому також було чути запах від якого перчило. Вони почули дзвінки тривоги, після яких діти почали вибігати із школи (т.3 а.с.113);

Аналогічні за змістом показання на попередньому слідстві дали свідки ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_88 показання були оголошені в судовому засіданні та оцінені судом (т.6 а.с.1-2, 4-5,12-13, 14-15,16-17, т.3 а.с.132-133, т.3 а.с.134-135, т.3 а.с.136-137, т.3 а.с.138-139, т.3 а.с.140-141,т.3 а.с.142-143, т.3 а.с.146-147, т.3 а.с.162-164, т.3 а.с.167-168,т.3 а.с.222-223);

Із письмових показань неповнолітніх свідків учнів 6-В класу Червоноградської ЗОСШ №4 ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_86, ОСОБА_135 встановлено, що 25 вересня 2009 року, о 10 год. 20 хв., вони були на уроці української мови, який проводила вчитель ОСОБА_128 Почули три дзвінки, що є сигналом тривоги.

По сигналу тривоги вони разом із вчителем почали виходити в коридор, а звідтам на перший поверх. Проходячи фоє першого поверху почули різкий запах від якого почало пекти у горлі та сльозити очі ( т.4 а.с.17, 18, 19, 20, 86);

Аналогічні за змістом показання на попередньому слідстві дали свідки учні 8-А класу (т.4 а.с. 15, 39, 46, 47, 48, 49, 50, 51,52), 7-Б класу (т.4 а.с. 31, 32, 33, 34, 36, 37, 38),9-Б класу (т.4 а.с.40, 42, 136, 139, 140, 143, 145, 146, 147, 149, 189-192, 195, 196, 197, 198, 199), 8 - Б класу (т.4 а.с. 41, 135, 144, 148, 184, 185, 186, 187), 9-В класу (т.4 а.с. 44, 45, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 65-71), 5-А класу (т.4 а.с.3-9, 11-14, 53-56, 87-89, 90-92), 7-А класу (т.4 а.с.171-182, 188), 11-Б класу (т.4 а.с.109, 113, 116, 118, 120, 121, 124, 127, 134, 193, 194, 204) 11-А класу (т.4 а.с.73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 205) 9-Г класу 110, 111, 112, 114, 115, 117, 122, 123, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 133, 137, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 164, 163, 165, 166, 167, 169, 170, 186, 200, 201, 202, 6-А. класу (т.4 а.с.21-30), 9-А. класу (т.4 а.с. 93-98, 100-108, 141, 142, 155). Дані показання оголошені в судовому засіданні та оцінені судом.

Із письмових показань свідка ОСОБА_136 та ОСОБА_137, які були оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, що 30 червня 2010 року, близько 19 год. 30 хв., вона, ОСОБА_88 та ОСОБА_137 знаходилися біля головного входу ЗОСШ №10 м. Червонограда. Побачила двох хлопців, які ішли в їхню сторону. Один із них залишався біля паркану, на відстані близько 15 метрів, а другий, підійшов до ОСОБА_88, який знаходився поряд і став виражатися до нього нецензурними словами. Далі цей хлопець почав чіплятися до потерпілого, погрожуючи розправою. У цей час до них підійшов інших хлопець і вони про щось розмовляли.

Пізніше до них підійшов ОСОБА_88 і розповів, що ці невідомі забрали у нього мобільний телефон (т 9 а.с.24-27).

Із письмових показань свідка ОСОБА_138, які оголошені в судовому засіданні та оцінені судом встановлено, що у кінці червня 2010 року, о другій половині дня, біля ломбардного відділення Скарбниця, що на пр. Шевченка в м. Червонограді, він зустрів знайомого ОСОБА_7, який попросив у нього паспорт для того, щоб здати у ломбард мобільний телефон. Він погодився на свій паспорт здати цей телефон, натомість ОСОБА_7 віддав йому за це 30 гривень. Про те, що телефон крадений він не знав і не здогадувався (т.9 а.с.31-32).

ОСОБА_86 того, винуватість підсудних доводиться:

протоколами відтворення обстановки та обставин місця події із підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_6, де останні на місці показали за яких обставин вони, 25 вересня 2009 року, розпилили спрей перцевий Шок у приміщенні ЗОСШ №4 м. Червонограда (т.1 а.с.105-113);

протоколами очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 де ОСОБА_6 вказував на те, що газовий балончик у приміщенні школи у нього взяв ОСОБА_4 і розпилив у фоє першого поверху школи (т.1 а.с.102-104);

протоколом очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_90 де ОСОБА_90 вказав, що ОСОБА_6 забрав у нього газовий балончик, щоб застосувати на подвірї у школі (т.1 а.с.53-61);

протоколом огляду речових доказів (т.1 а.с.8);

довідкою Червоноградської ЦМЛ про доставлення 25.09.2009 року у лікарню учнів ЗОСШ №4 м. Червонограда (т.6 а.с.26);

Згідно висновків судово-медичних експертиз, у потерпілих, які були госпіталізовані 25.09.2009 року у Червоноградську центральну міську лікарню внаслідок застосування підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перцевого спрею Шок, ушкоджень слизових очей та носоглотки не було (т.5 а.с.1-296);

Ухвалою суду від 10 березня 2010 року по справі було призначено комісійну судово-медичну експертизу із залученням фахівців у галузі хімії, яка залишилася без виконання (т.8 а.с.120).

Ухвалою суду від 07 червня 2010 року по справі призначено судово-токсикологічну експертизу, проведення якої було доручено спеціалістам науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ УМВСУ, а також спеціалістам ЛНДІСЕ, які також залишилися без виконання (т.8 а.с. 138,146 ).

ОСОБА_86 того, винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доводиться:

ОСОБА_14 ОСОБА_88 від 30 червня 2010 року про відкрите викрадення у нього мобільного телефону (т.9. а.с.2);

Протоколом огляду місця події від 30 червня 2010 року, яким зафіксовано місце вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.9 а.с.3);

Рапортом оперуповноваженого СКР Червоноградського МВ ГУ УМВСУ у Львіській області про встановлення осіб, які вчинили пограбування ОСОБА_139 (т.9 а.с.7);

Явкою з повиною ОСОБА_6 від 01.07.2010 року, де останній зізнається про відкрите викрадення чужого майна (т.9 а.с.8);

Протоколами відтворення обстановки та обставин місця події від 20 та 22 липня 2010 року, де підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на місці показали за яких обставин вони вчинили відкрите викрадення мобільного телефону у ОСОБА_139 (т.9 а.с.44,57);

Протоколами очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, де останні підтвердили раніше дані показання про спільне викрадення чужого майна (т.9 а.с.62-63,113-116);

Повідомлення ПТ Ломбард-Скарбниця від 16.07.2010 року, із якого убачається, що телефон марки Нокія, закладався до ломбардного відділення ОСОБА_138 (т.9 а.с.65).

Суд не бере до уваги та критично оцінює показання підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 а також їхніх адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що перцевий спрей Шок, який був розпилений ними у приміщенні ЗОСШ №4, 25 вересня 2009 року, не був заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, так як нікому із потерпілих не було завдано цих ушкоджень.

Такі показання, на думку суду є необгрунтованими.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 січня 2006 року №10 Про судову практику у справах про хуліганство використання при вчиненні хуліганських дій предметів господарсько-побутового призначення є підставою для кваліфікації дії винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки у випадках, коли вона заподіює ним тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоровя громадян.

Як убачається із пояснень потерпілих та висновків судово-медичних експертиз, внаслідок розпилення газового балончика учням ЗОСШ №4 не було спричинено тілесних ушкоджень. Проте, в результаті зазначених хуліганських дій, близько 80 учнів шкоди були госпіталізовані у Червоноградську центральну міську лікарню, де їм було надано необхідну медичну допомогу. Саме завдяки організованим та оперативним діям керівництва та вчителів школи, які своєчасно вивели дітей із приміщення школи, а лікарі Червоноградської центральної міської лікарні своєчасно надали необхіду медичну допомогу, не настало більш серйозних, а може і трагічних наслідків з дітьми.

Тому внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було створено реальну загрозу для життя та здоровя потерпілих.

Відтак дії підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України.

Що стосується показань ОСОБА_6 про те, що він не розпилював газовий балончик у сан-вузлі школи, то такі до уваги не беруться.

Свідки ОСОБА_116 та ОСОБА_140 та інші вказували не те, що у той час (25.09.2009 року) вони заходили у приміщення сан-вузла школи (туалет), і там було чути запах перченого газу. ОСОБА_4 вказував на те, що коли ОСОБА_6 передавав йому газовий балончик, у школі вже був чути запах його розпилення. Що свідчить про те, що ОСОБА_6 вже, на той час, розпилив газ у приміщенні сан-вузла школи. Тому показання ОСОБА_6, в цій частині, є неправдивими і до уваги не беруться.

Критично оцінюються судом також показання підсудного ОСОБА_7 про те, що він не приймав участі у пограбуванні ОСОБА_88 у групі із ОСОБА_6, що мало місце 30 червня 2010 року.

Суд розцінює такі показання як захисні.

Те, що у ОСОБА_7 був спільний намір на відкрите викрадення чужого майна ствердив в суді потерпілий ОСОБА_88, який пояснював, що ОСОБА_6 предявив вимогу передачі телефону у той час, коли вже біля них був ОСОБА_7 Після того, як ОСОБА_6 отримав телефон, він тут же передав його ОСОБА_7 і тоді підсудні залишили потерпілого.

Після заволодіння телефоном ОСОБА_7, через знайомого, здав його у ломбард, отримавши за це певну суму грошей.

За таких обставин посилання ОСОБА_7 на відсутність спільного наміру із ОСОБА_6 на відкрите заволодіння чужим майном є голослівним і до уваги судом не береться.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинені групою осіб із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень в судовому засіданні доведена повністю.

Їхні дії суд кваліфікує за ча.4 ст.296 КК України.

Доведена також винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

Дії підсудних суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, осіб винних та обставини, що помякшують чи обтяжують покарання.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив хуліганські дії разом із ОСОБА_6 із використанням предмета заздалегідь заготовленого для вчинення злочинів. Після того ОСОБА_6 у групі із ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Зазначені злочини відносяться до категорії тяжких.

Проте, в обох випадках, злочинами не було спричинено тяжких наслідків.

Потерпілі внаслідок хуліганських дій - учні ЗОСШ №4 м. Червонограда та ОСОБА_88 в судовому засіданні просили не карати суворо підсудних.

У першому випадку, жодному із потерпілих не було спричинено тілесних ушкоджень, а в другому відшкодовано вартість мобільного телефону.

При врахуванні осіб винних суд зважає на те, що злочин ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили у неповнолітньому віці.

Тому крім обставин зазначених у статтях 65-67 КК України, суд враховує їхнє життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості.

Зокрема враховується те, що обидва підсудні виховуються у неповних сімях. ОСОБА_141 із матірю, оскільки батько разом не проживає із сімєю, та двома меншими братами. ОСОБА_6 також проживає без батька, так як останній помер.

Матеріальні умови життя і виховання підсудних є складним. У ОСОБА_4 єдиним годувальником у сімї є мати -ОСОБА_142 (працівник культури). У ОСОБА_6 мати - ОСОБА_143 (працівник ШРЕМу).

ОСОБА_4, на час вчинення злочину був, учнем гірничо-будівельного ліцею, позитивно характеризувався за місцем навчання.

На час постановлення вироку підсудний навчання закінчив і влаштовується на роботу. Бере активну участь у суспільному житті, зокрема є хористом при церкві Пресвятої Богородиці Владичичі України у м. Червонограді.

ОСОБА_6, на час вчинення злочину, був учнем ЗОСШ №4. Характеризувався більше з негативної сторони. Любив прогулювати уроки.

Однак керівництво школи намагалося вплинути на нього, з метою виправлення та перевиховання.

На момент постановлення вироку, ОСОБА_6 навчався у Червоноградському гірночо-булівельному ліцеї і позитивно (у порівнянні із школою) характеризується за місцем навчання. У нього покращилася дисципліна, він перестав прогулювати уроки без поважних причин, правильно реагує на зауваження старших.

Як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Підсудний ОСОБА_7 є повнолітнім. Посередньо характеризується за місцем проживання. Не працює та не займається суспільно-корисною працею. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Відтак, обставин які б обтяжували покарання для ОСОБА_4 суд не знаходить.

Обставинами, що помякшують покарання для ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; вчинення злочину неповнолітнім;

Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_6 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставинами, що помякшують покарання для ОСОБА_6 є: активне сприяння розкриттю злочину; вчинення злочину неповнолітнім; добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_7 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставинами, що помякшують покарання для ОСОБА_7 є: активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

З врахуванням наведено суд дійшов висновку, що підсудним слід призначити покаранні із встановленням іспитового строку без ізоляції від суспільства, що буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави- уповноваженого органу- Міністрерства охорони здоров»я в особі Червоноградської центральної міської лікарні задовольнити.

Керуючись ст.ст.28,323,324КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.4 ст.296, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.296 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_6 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_6 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_7 періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов прокурорам. Червонограда в інтересах держави- уповноваженого органу- Міністрерства охорони здоровя в особі Червоноградської центральної міської лікарні задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_142 та ОСОБА_143 в користь Червоноградської центральної міської лікарні 426 (чотириста дводцять шість) грн.87 коп. витрат повязаних із наданням медичної допомоги учням ЗОСШ №4.

Речові докази по справі - балончик аерозольний перцевий спрей «Шок»- знищити після вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Cуддя