гСправа № 187/1284/15-к Провадження №1-кп/0187/205/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року смт. Петриківка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області; громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця м. Дніпропетровськ; громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 та, обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
27.07.2015 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись навпроти будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 на скоєння крадіжки чужого майна із вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел діючи разом та узгоджено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 увійшли у двір домоволодіння АДРЕСА_3 , та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, пошкодивши навісний замок на вхідних дверях, проникли в житловий будинок, звідки умисно, з корисливих мотивів таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 500 грн.
З місця скоєння злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли, викраденим грошовими коштами в подальшому розпорядилися за власним розсудом, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнає, однак зазначив, що дійсно 27.07.2015 разом із ОСОБА_4 здійснили крадіжку грошей у сумі 500 грн. із будинку, який належить ОСОБА_6 . При цьому пояснив, що до будинку заходив шляхом розібрання навісного замка та вхідних дверях з метою відшукання співмешканця своєї матері ОСОБА_7 , а не для здійснення крадіжки. Відшкодував потерпілій разом із Богинею 500 грн.
Про вчинене жалкує, розкаюється та просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнає, однак пояснив, що 27.07.2015 разом із ОСОБА_3 , шляхом зняття скоби з навісного замка на вхідних дверях, проникли в житловий будинок з метою відшукання співмешканця матері ОСОБА_3 ОСОБА_7 . В будинку ОСОБА_3 запропонував здійснити крадіжку грошових коштів. Разом вони знайшли 500 грн., що належали ОСОБА_6 та витратили їх на власні потреби. Відшкодував потерпілій разом із ОСОБА_3 500 грн.
Про вчинене жалкує, розкаюється та просить суворо не карати.
Не зважаючи на фактичне заперечення обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфікації своїх дій, як крадіжка з проникненням у житло, їх вина у вчиненні злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Згідно заяви ОСОБА_6 вона просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, які 27.07.2015 в проміжок часу з 18:00 год. до 19:30 год. шляхом віджиму дверного замка проникли до її домоволодіння та здійснили крадіжку грошових коштів в сумі 500 грн.
30.07.2015 в ході проведення огляду, було оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .
В ході проведення слідчих експериментів 09.09.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали на місцевості, як вони зайшовши до домоволодіння ОСОБА_6 вирішили здійснити крадіжку та реалізуючи даний намір проникли в середину житлового будинку.
Згідно заяви ОСОБА_6 від 14.09.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернули їй 500 грн., претензій до них вона не має.
З наведеного суд відноситься критично до пояснень обвинувачених в частині відсутності у них наміру на здійснення крадіжки шляхом проникнення до будинку, та розцінює такі покази як спосіб захисту направлений на уникнення підсудними відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Оскільки про наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наміру на саме такий спосіб реалізації свого злочинного умислу свідчать вивчені судом докази з яких вбачається, що останні мали намір вчинити крадіжку перебуваючи на території домоволодіння, ще не зайшовши в будинок та проникли до будинку шляхом пошкодження навісного замка не маючи дозволу на таке проникнення.
Таким чином, суд вважає встановленим винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, у вчиненні ними таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, що кваліфікується як злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд керується статтями 65 та 691 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про осіб обвинувачених, сукупність інших обставин по справі.
Так, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, однак в порядку ст. 89 КК України, судимість погашена. Підсудний постійно не працює та виконує одноразові робити, збитки завдані злочинними діями відшкодував. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Проживає за місцем реєстрації, де характеризується позитивно.
Як обставину, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та відшкодування шкоди завданої злочином.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обвинувачений постійно не працює та збитки завдані злочинними діями відшкодував. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Проживає не за місцем реєстрації, де характеризується позитивно.
Як обставину, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та відшкодування шкоди завданої злочином.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 років (трьох років) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік (один рік) поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 років (трьох років) позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік (один рік) поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1