Справа № 709/248/2011
Номер провадження 1/709/22/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.12 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: прокурора - Сич Х.В., Данканич В.М.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 «а», Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, - у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, - у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.4 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, діючи групою осіб, за попередньою змовою між собою, 21 вересня 2011 року, близько 23.00 години, в місті Рахів, по вул. Миру №7(а), біля ОСОБА_6 районної організації „ ОСОБА_7 України ", грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності, добропристойності, демонструючи явну неповагу до суспільства, скривши свої обличчя (обмотавши їх пов'язками із тканини, а на голову надівши капюшони, які були в кожного на светрі), маючи в руках дерев'яні біти, які вони заздалегідь приготували з метою нанесення тілесних пошкоджень, вчинили хуліганські дії. Зокрема, ОСОБА_3, діючи умисно, безпричинно, з особливою зухвалістю, наніс декілька ударів дерев'яною битою по тілу ОСОБА_8, чим спричинив йому легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді: забійної рани розташованої на шкірних покривах правої орбітальної ділянки з переходом на праве чоло, ЗЧМТ, забою головного мозку легкого ступеню, забою правого ока; в той же час ОСОБА_4, з особливою зухвалістю, безпричинно, умисно наніс декілька ударів битою по тілу ОСОБА_9, спричинивши йому легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді: синця лівої пара орбітальної ділянки, забою м'яких тканин носа, забійних ран верхньої повіки з ліва, тім'яної ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку, а ОСОБА_5, діючи умисно, безпричинно з особливою зухвалістю, наніс один удар битою по лівій руці ОСОБА_10, спричинивши йому фізичний біль.

У ході судового слідства підсудний ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав суду. Він перебуває в дружніх відносинах із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими іноді разом ходять на дискотеку, в ОСОБА_6 районний будинок культури. 21.09.2011 року, близько 20.00 год., він зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та запропонував йому піти з ним на дискотеку. Біля 21.00 години, він прийшов до приміщення де проводиться дискотека, через деякий час до нього підійшов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вони втрьох зайшли всередину. Коли вони мали намір вийти із дискотеки то його, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 хтось із хлопців, які перебували на дискотеці штовхнули. Тоді вони почали з хлопцями говорити і він побачив, що то були хлопці із „ Лазів ", тобто проживають на ІНФОРМАЦІЯ_8. їхніх прізвищ він не знав, а лише пізнав у обличчя. Поговоривши з ними на протязі п'яти хвилин вони розійшлися та вийшли на подвір'я. Постоявши ще деякий час біля клубу, втрьох, направились в магазин „ Шофрон ", який знаходиться на вулиці Шевченка. Йдучи по провулку, який виводить на вулицю Шевченка та знаходиться між баром „ Фея " та організацією „ Червоний Хрест ", зустрілися із хлопцями, серед яких були й ті, з якими в них виник на дискотеці конфлікт. Хлопців було приблизно 8-9 чоловік, з яких він пізнавав лише ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Тоді ОСОБА_8 вдарив його один раз кулаком в область грудей і між нами виникла штовханина, в результаті чого він вирвав з паркану дерев'яну палицю, якою один раз вдарив хлопця в область плеча, кого саме він вдарив, не бачив так як було темно. Тоді, побачивши, що до них наближається багато людей із сторони клубу, вирішив втікати, щоб його не побили та вибігши на вулицю Шевченка, побіг у сторону школи №1. Біжучи по вулиці, побачив, що поперед нього біжать ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Тоді вони звернули на вулицю Тиха, а він продовжив рух по вулиці Шевченка та побігши прямо додому, ліг спати. 22.09.2011 року, біля 01.00 години до нього прийшли працівники міліції, яким він в опорному пункті дав пояснення з приводу вищевказаної події. При цьому, він сказав не правду, так як був сильно переляканий та переживав з приводу того, що його опитують працівники міліції. Пояснення він не читав, а лише підписав. Ніякий тиск з боку працівників міліції на нього не здійснювався. 22.09.2011 року алкогольних напоїв він не вживав. У вчиненому щиро розкаюється просить його суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_4, допитаний у ході судового слідства, показав суду, що 21.09.2011 року він знаходився вдома. Приблизно об 20 годині до нього прийшли його друзі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та запропонували піти на дискотеку. Перед цим у них вже було багато сутичок з хлопцями з «Лазів», тому, на всякий випадок, щоб могти захистити себе, він та ОСОБА_5 взяли з собою дерев'яні біти, ОСОБА_3 біти не мав. Коли вони мали намір вийти із приміщення дискотеки, їх хтось із хлопців, які перебували на дискотеці штовхнув. Тоді вони почали з хлопцями говорити і він побачив, що то були хлопці із вулиці Лазівської, яка знаходиться в при виїзді з м. Рахова, фамілії він їх не знає, а лише пізнає їх на обличчя. Поговоривши з ними на протязі п'яти хвилин вони розійшлися та вийшли на подвір'я. Постоявши ще деякий час біля клубу направились в магазин „ Шофрон ". Йдучи по провулку, який виводить на вулицю Шевченка та знаходиться між баром „ Фея " та організацією „ Червоний Хрест ", зустрілися там із хлопцями, з „ Лазів ", серед яких були і ті з якими виник конфлікт. Хлопців було біля 8-9 чоловік з них він пізнавав лише ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Тоді хтось із хлопців штовхнув його і між ними виникла штовханина, в результаті якої, він дерев'яною битою, один раз вдарив в область тулуба можливо, ОСОБА_9, однак впевнено це ствердити не може, оскільки було темно. Від удару той, зігнувся на коліна та впав на землю. Тоді він побачив, що до них наближається багато людей із сторони клубу та вирішив втікати, щоб його не побили. Тримаючи в руках біту він вибіг на вулицю Шевченка та побіг у сторону школи №1. Біжучи, озирнувся назад та побачив що за ним біжить ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Тоді він звернув на вулицю Тиха та направився до підвісного моста через річку Тиса, який веде на вул. Карпатську. Біля моста він побачив, що ОСОБА_5, який біг за ним позаду впав, а ОСОБА_3, він не бачив. Підбігши до ОСОБА_5, він підняв його із землі, в нього в руках теж була біта, яку він поросив забрати до себе, так як йому було важко бігги. Він взяв біту ОСОБА_5, і вони разом перебігли підвісний міст та вибігли на вул. Карпатську, де на зустріч їм, прямо на них, їхав автомобіль із включеними фарами. Перелякавшись, неподалік бару „ Карпати ",він викинув на землю дві дерев'яні біти та побіг разом із ОСОБА_5 до залізничного переїзду. Він мав намір піти до свого батька, але ОСОБА_5 на мобільний телефон зателефонували з міліції та сказали, щоб вони йшли в опорний пункт, де від них відібрали пояснення з приводу вищевказаної події. При цьому він первинні покази дав неправдиві, оскільки сильно злякався . Алкогольні напої в день події він не вживав. У вчиненому щиро розкаюється просить його суворо не карати. Просить врахувати що вони добровільно відшкодували шкоду, завдану злочином та щиро попросили вибачення у потерпілих.

Підсудний ОСОБА_5, у ході судового слідства, вину свою у вчиненні злочину визнав повністю та ствердив, що дійсно, 21.09.2011 року, близько 14 години, разом зі своїми друзями вчинив хуліганські дії за обставин, про які розповіли ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Щодо нанесення тілесних ушкоджень, то коли розпочалася бійка він втікав, а ОСОБА_10 наздоганяв його, тому, наніс йому один удар по руці. Причиною такої поведінки стала поведінка хлопців з Лазівської вулиці, які постійно нагло себе вели, тому вони хотіли їх провчити. Після скоєного, 22.09.2011 року, перелякавшись з приводу того, що накоїв, він імітував, що хворий тобто, що в нього крутиться голова, тоншить. Тоді він звернувся до свого дядька ОСОБА_11, який працює водієм ОСОБА_6 , при цьому повідомив, що його побили невідомі хлопці. Після цих слів, дядько повів його на приймальне відділення ОСОБА_6, де його залишили на стаціонарне лікування в неврологічному відділенні. Того ж дня до нього в палату прийшли працівники міліції, яким він також заявив , що його, 21.09.2011 року, в м. Рахів, біля магазину " Шофрон " побили невідомі хлопці та підписав протокол усної заяви про злочин. У скоєному щиро розкаюється, просить не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що 21.09.2011 року, близько 21.00 години, він, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли на дискотеку в ОСОБА_6 РБК. У середину приміщення, на декілька хвилин зайшов лише він, а хлопці стояли на дворі. Близько 23.00 год., він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зайшли в провулок, який веде до вул. Шевченка, біля організації „ Червоний Хрест ", здійснити природні потреби. Роман та ОСОБА_12 зупинилися біля металевої огорожі даної організації, а він обійшов вказану організацію „ Червоного ОСОБА_7 ", з правої сторони та теж почав справляти природні потреби. В той момент він почув глухий звук та, застебнувши ширінку, розвернувся до провулку, де побачив, що на нього йде хлопець, який має в руці біту, а на обличчі зав'язаний шарф чи іншу матерію, також, на голові був одягнутий капюшон. Нічого йому не кажучи, той замахнувся на нього битою та хотів нанести йому удар в область голови, але він підклав свою ліву руку, тому він вдарив його в руку, після чого, розвернувся та побіг на вул. Шевченка в сторону школи №1 За ним побіг ще один незнайомий йому хлопець. Коли він вийшов на провулок то побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі та з голови в нього тече кров, а ОСОБА_8 знаходився неподалік ОСОБА_9 в положенні зігнутому на колінах та стогне. Підійшовши до ОСОБА_8 він побачив, що в нього з голови тече кров та він не може розмовляти, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_13, який прийшов до нього та допоміг провести ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до лікарні, де хлопцям одразу почали надавати медичну допомогу. Після того він залишив хлопців у лікарні та пішов додому так як в нього не було тілесних пошкоджень. Про те, що їм тілесні пошкодження нанесли саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, він довідався 22.09.2011 року, від батька ОСОБА_9. Вказаних хлопців знає лише на вигляд, як мешканців м. Рахів. Ніяких конфліктних ситуацій між ними ніколи не було. Цивільного позову не заявляє, просить суд не карати підсудних суворо.

Потерпілий ОСОБА_8, ствердив, що 21.09.2011 року, близько 21 години, разом зі своїми друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 прийшли на дискотеку, яка проходила в ОСОБА_6 РБК. Вони стояли на дворі біля дискотеки, спілкувалися із своїми знайомими. Близько 23.00 год. він захотів піти здійснити природні потреби та спитав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 чи вони не хочуть. На його пропозицію погодився ОСОБА_9. Тоді він знаючи, що в провулку який веде до вул. Шевченка там де знаходиться організація „ Червоний Хрест ", не світить світло і там можна здійснити природні потреби, разом з ОСОБА_9 пішли до вищевказаного місця, де в той момент залишився ОСОБА_10 він не пригадує. Коли він та ОСОБА_9 підходили до організації „Червоного ОСОБА_7" та знаходилися в темному провулку, який виходить на вул. Шевченка він побачив, що хтось вийшов з-поза стіни та йде йому на зустріч. Обличчя у нього було чимось закрите, а на голові одягнутий капюшон. Коли хлопець зрівнявся з ним, в нього звідкись в руках появилася біта, якою він, нічого не кажучи, вдарив його нею один раз в голову. Від удару від він впав на землю та схопився руками за голову. Коли він лежав на землі йому надалі продовжували наносити удари битою по всіх частинах тіла. Лежачи на землі, почув, що хлопців було декілька, так як ОСОБА_9 просив, щоб його не били. Через декілька хвилин незнайомці залишили їх та побіли в сторону школи №1. Піднявшись з землі, побачив, що на землі неподалік від нього лежить ОСОБА_9. В нього з голови текла кров та він не міг відкрити праве око, а також не міг розмовляти. В той момент до нього підбіг ОСОБА_10 та, взявши його під руки, повів в ОСОБА_6 на приймальне відділення, а ОСОБА_9 мабуть пішов сам. Хто далі допомагав прийти їм в лікарню, не знає. Після надання йому на приймальному відділенні медичної допомоги його поклали на лікування в дитяче відділення де він перебував на лікуванні до теперішнього часу. 27.09.2011 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до нього в лікарню та щиро попросили пробачення за вчинене. ОСОБА_3 він знає близько одного року, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пізнає лише на вигляд, мешканців м. Рахів. Дійсно, приблизно у березні 2011 року, у нього з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була конфліктна ситуація. Цивільного позову не заявляє, оскільки йому завдану шкоду відшкодовано підсудними у добровільному порядку, просить суд не карати їх суворо.

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що 21.09.2011 року, він отримав тілесні пошкодження від підсудних, саме від кого конкретизувати не може, при обставинах, які розповіли потерпілі, його друзі, ОСОБА_8 та ОСОБА_10. Пригадує, що після отриманих ударів він піднявся із землі та попрямував в сторону клубу де відбувалася дискотека. Більше нічого не пам'ятає. Прийшов він до тями в ОСОБА_6 на приймальному відділенні там був і ОСОБА_8, який також мав розбиту голову. Після надання йому на приймальному відділені медичної допомоги, його госпіталізували в травматологічне відділення лікарні. Про те, що тілесні пошкодження йому та ОСОБА_9 нанесли підсудні, довідався від своїх батьків 22.09.2011 року. ОСОБА_3 він знає близько одного року, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пізнає лише на вигляд, як мешканців м. Рахів. У нього особисто з вказаними хлопцями жодних сутичок ніколи не було.

Законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_14, показала що потерпілий ОСОБА_10 являється її сином. Він перебуває в дружніх відносинах із ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Так, 21.09.2011 року вона цілий день знаходилася вдома. Син повідомив її, що його чекає ОСОБА_9 та що вони йдуть на молодіжну дискотеку в ОСОБА_6 районний будинок культури на, що вона дала йому дозвіл. ОСОБА_15 біля 01.00 год., 22.09.2011 року та ліг спати. Ранком, близько 09.00 год., коли він встав, розповів їй, що 21.09.2011 року біля 23.00 год. біля бару „ Фея ", в м. Рахів йому та ОСОБА_9, а також ОСОБА_8, невідомі хлопці, які мали на обличчі маски, а на голові капюшони, безпричинно, нанесли їм тілесні пошкодження дерев'яними бітами. Також син показав свою ліву руку, в яку його один раз вдарив незнайомий хлопець битою. На руці в ОСОБА_8 був синяк. Також він повідомив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в тяжкому стані знаходяться в ОСОБА_6, з розбитими головами, хто саме їх побив на той час він не знав. 23.09.2011 року ОСОБА_8 їй розповів, що хлопців, які нанесли вказані тілесні пошкодження йому та його друзям, спіймали працівники міліції, ними виявилися ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Ні вона, а ні її син, до вказаних громадян не мають ніяких претензій, оскільки їм заподіяну шкоду відшкодовано у добровільному порядку. Просить суд не карати підсудних суворо та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.

Законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_16, показала, потерпілий ОСОБА_8 являється її сином. Він навчається вії класі ОСОБА_6 ЗОШ №2, перебуває в дружніх відносинах із ОСОБА_10 та ОСОБА_9. 21.09.2011 року, ОСОБА_10 повідомив, що його чекає ОСОБА_9, з яким вони йдуть на дискотеку в ОСОБА_6 РБК. Біля 01.00 год., 22.09.2011 року, їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що 21.09.2011 року біля 23.00 год., біля бару „ Фея ", в м. Рахів йому, ОСОБА_9, а також її сину невідомі хлопці, які мали на обличчю маски, а на голові одягнуті капюшони, безпричинно нанесли тілесні пошкодження дерев'яними бітами. Ранком, біля 09.00 год., вона пішла в ОСОБА_6 на той час її син лежав в дитячому відділенні вказаної лікарні. Після того, 23.09.2011 року вона разом із своїм сином ОСОБА_12 поїхала в обласну дитячу лікарню в м. Мукачево, де він пролікувався до 27.09.2011 року та назад приїхали в ОСОБА_6 27.09.2011 року ОСОБА_10 їй розповів, що хлопців, які нанесли йому та його друзям тілесні пошкодження спіймали працівники міліції, це були ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Того ж дня вказані хлопці приходили до сина в лікарню та просили в нього та ОСОБА_9 пробачення за вчинене. Також вони добровільно відшкодували збитки , завдані злочином, тому претензій до підсудних вони не мають.

Окрім повного визнання вини підсудними, винність ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненому доведена також й дослідженими у ході судового слідства показами свідків, даних ними у ході досудового слідства та визнаних правдивими як підсудними, так і потерпілими.

Так, свідок ОСОБА_13, показав, що він перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10. 21.09.2011 року, близько 21.00 год., він за попередньою домовленістю із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зустрілися в м. Рахів біля бару „ Потічок ", щоб прогулятися центром міста. Біля 23.20 год. коли він разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знаходилися біля магазину „ Рахівчанка", який знаходиться в центрі м. Рахів по вул. Миру то йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 та повідомив йому, щоб він йшов до будинку культури там де відбувалася дискотека так як його, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 троє невідомих хлопців побили бітами. Тоді він сказав про це ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та тоді вони троє побігли до будинку культури. Коли вони підбігли на місце, то побачили, як ОСОБА_10 веде під руки ОСОБА_9 та ОСОБА_8, в яких була розбита голова. Тоді він допоміг ОСОБА_10, взявши під руки ОСОБА_9, а ОСОБА_10 продовжував підтримувати ОСОБА_8, та всі разом попрямували в ОСОБА_6 Коли вони переходили вул. Київську то на центральній площі, біля них зупинився автомобіль в, якому був дільничний інспектор міліції ОСОБА_19, який спитав у нас, що сталося. Тоді ОСОБА_10 розповів ДІМ ОСОБА_19, якому вони розповіли що сталося (т.1, а.с.121-123).

Аналогічні покази, до показів ОСОБА_13 дали й свідки ОСОБА_17 (т.1, а.с.127-129) та ОСОБА_18 (т.1, а.с.140-142).

Свідок ОСОБА_19, показав, що він являється ДІМ ОСОБА_20 УМВС. 21.09.2011 року, близько 23.00 год., під час чергування в м. Рахів, знаходячись на вулиці Тихій,помітив трьох молодих осіб віком до 20 років, які були одягнуті в темний одяг, на голові у них були капюшони, в одного із них, на обличчі, під підбородком знаходилася пов'язка світлого кольору, а в іншого рюкзак на спині. Дані громадяни бігли, озираючись назад, з вулиці Тихої, через вулицю ОСОБА_19, до вулиці Вербник. В одному із них, він впізнав ОСОБА_5. Хлопці привернули його уваги, тому він, на власному автомобілі поїхав до вулиці Вербник, щоб зустріти їх біля будинку №8, по вулиці Вербник. Під'їжджаючи до вказаного будинку, він помітив лише двох хлопців з капюшонами на голові, які перебігали підвісним мостом з вулиці Вербник до вулиці Карпатської. Поїхавши до вказаної вулиці, помітив, як ці двоє хлопців біжать в сторону залізничного переїзду. Під'їхавши ближче до кафе «Карпати», втратив їх з поля зору. Розвернувшись за залізничним переїздом, повертаючись назад, поблизу кафе «Карпати», навпроти продуктового магазину, знову замітив вказаних двох хлопців, які бігли в його сторону. Тоді він зупинився, вийшов з автомобіля та наказав стояти. ОСОБА_5, якого він впізнав, став втікати назад вулицею Карпатською в сторону Рахівського районного суду, а другий, худорлявий, високий, одягнутий в темний одяг, з капюшоном на голові, втікав в сторону П/П «Беркут-М». При цьому, біжучи, з рукавів лівої та правої руки, він викинув дві дерев'яні палки (біти) та втік в сторону берега річки «Тиса». Він повідомив про пригоду в чергову частину ОСОБА_20 та викликав слідчо- оперативну групу, яка вказані дерев'яні палки (біти) вилучила з місця в присутності понятих. Одразу після вказаних подій, проїжджаючи на власному автомобілі по вулиці ОСОБА_19, навпроти Римо-католицької церкви, на площі, зустрів декількох незнайомих йому молодих хлопців віком до 18 років, які вели за руки двох молодих хлопців, приблизно такого ж віку. Останні плакали,з голови в них текла кров. На його запитання ті повідомили, що близько 23.15 год., після закінчення дискотеки, біля дитячого кафе «Фея», на дорозі що веде до вулиці Шевченка, даних двох хлопців побили дерев'яними палками (бітами) троє невідомих хлопців, віком до 20 років, одягнуті в темний одяг з капюшонами на голові, та пов'язками на обличчі. Про даний факт він також повідомив оперативного чергового ОСОБА_20 Вжитими заходами, було встановлено, що вказаних потерпілих побили саме ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які особисто, без будь-якого тиску, в присутності своїх батьків зізналися у безпричинному нанесенню тілесних ушкоджень дерев'яними палками (бітами) трьом молодим хлопцям, в м. Рахів на дорозі біля дитячого садка №2 та дитячого кафе «Фея», про що дали письмові пояснення (т.1, а.с.130-133).

Свідок ОСОБА_21, показала, що підсудний ОСОБА_3 являється її сином. 21.09.2011 року, близько 20.00 години, пішов на дискотеку в ОСОБА_20 РБК. Вже 22.09.2011 року, біля 01.00 год., до неї додому прийшли працівники міліції та повідомили, що її син наніс тілесні пошкодження хлопцям, які проживають по вул. Лазівській. Тоді вона пішла до кімнати ОСОБА_3, який на той час вже спав, розбудила його та разом з ним і працівниками міліції поїхала в опорний пункт ДІМ. ОСОБА_22 вона побачила ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьками. Після цього в її сина відібрали пояснення з приводу подій , які відбувалися 21.09.2011 року. Жодного фізичного чи морально тиску під час відібрання пояснень від ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, з боку працівників міліції не було (т.1, а.с. 134-136).

Свідок ОСОБА_23, показав, що він працює в ОСОБА_20 районній лікарні з 2008 року, на посаді лікаря неврологічного відділення. 22.09.2011 року , близько 16.00 год., його викликали на приймальне відділення ОСОБА_6, так як поступив ОСОБА_5, який повідомив, що 21.09.2011 року, в м. Рахів, невідомі особи нанесли йому тілесні пошкодження. Також ОСОБА_5, повідомив, що його сильно болить та паморочиться голова,окрім того його нудило, що супроводжувалося декілька разовою блювотою. Під час попередньо огляду ОСОБА_5, біля нього був присутнім ОСОБА_11, який являється родичем ОСОБА_5 та працює водієм ОСОБА_6 Після проведення огляду ОСОБА_5, в нього виникла підозра, що в останнього наявна ЗЧМТ, струс головного мозку та ситуаційна реакція на стрес. Тому він виписав йому направлення на стаціонарне лікування у неврологічне відділення. Будучи на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні він виписав ОСОБА_5, направлення на рентген черепа, однак, на рентгенівських знімках порушень цілості кісток не було виявлено. Продовжуючи лікування ОСОБА_5, останній постійно скаржився на головну біль та нудоту, лікувався до 26.09.2011 року після чого був виписаний з діагнозом: ЗЧМТ, струсом головного мозку. Вказаний діагноз міг бути хибним, оскільки ОСОБА_5 симулював симптоми, притаманні вказаному діагнозу (т.1, а.с.137-139).

Свідок ОСОБА_24, показала, що вона працює медичною сестрою приймального відділення ОСОБА_6 районної лікарні. 22.09.2011 року, близько 16.00 год., на приймальне відділення прийшов ОСОБА_11, який працює у вказаній лікарні водієм разом із свої племінником ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_5, 21.09.2011 року, в м. Рахів побили невідомі хлопці. Той скаржився на біль в голові, головокружіння, нудоту, що супроводжувалася неодноразовою рвотою. Вона повідомила лікаря неврологічного відділення ОСОБА_6, ОСОБА_23, про те що на приймальне відділення доставлений хворий. Обстеживши ОСОБА_5, лікар ОСОБА_23, виписав направлення останньому на стаціонарне лікування в неврологічному відділені, попередньо поставивши йому діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. На підставі направлення на стаціонар, яке виписав лікар, вона виписала історію хвороби на ОСОБА_5 Після цього хворий був направлений лікарем на рентген черепа, який показав відсутність пошкодження кісток черепа. Видимих тілесних пошкоджень у ОСОБА_5, не було (т.1, а.с.143-145).

І Свідок ОСОБА_25 показав, що підсудний ОСОБА_5 являється його сином. 21.09.2011 року він бачив що до сина приходили його друзі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Близько 20 години він поїхав у справах в місто, а повернувшись, виявив що ОСОБА_5 вдома немає. Близько 00.30 год., вже 22.09.2011 року до нього прийшов дільничний інспектор міліції ОСОБА_19, який розповів, що його син побив битою хлопців із вулиці Лазівської. В той момент йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що він знаходиться біля колишньої картонної фабрики. Тоді він, разом з дільничним, на його автомобілі поїхали на вул. Київську, до хитального моста, при цьому, по дорозі, забрали маму ОСОБА_4. Коло хитального моста вони зустрілися із ОСОБА_4 та його сином ОСОБА_26. Після того, хлопці сіли в автомобіль та вони всі разом поїхали в опорний пункт дільничних інспекторів. Також він допоміг працівникам міліції знайти помешкання ОСОБА_3. Забравши якого, разом з його мамою - ОСОБА_21, поїхали в опорний пункт міліції. Після цього в його сина відібрали пояснення з приводу подій, які відбувалися 21.09.2011 року. Жодного фізичного чи морально тиску під час відібрання пояснення від його сина, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з боку працівників міліції не було. Про те, що ОСОБА_5, 22.09.2011 року звернувся в лікарню, він довідався того ж дня, від нього самого. Що саме він сказав лікарям та працівникам міліції йому не відомо, вважає що ОСОБА_5 перелякався від вчиненого та від того йому було зле (т.1, а.с.146-148).

Свідок ОСОБА_27, показала, що підсудний ОСОБА_4 являється її сином. 21.09.2011 року, близько 13.30 год., до них додому прийшов товариш ОСОБА_4, ОСОБА_3, деякий час про щось розмовляли , після чого пішли на вулицю. ОСОБА_28 через декілька хвилин сам. Біля 20.00 год. Микола пішов на дискотеку, в ОСОБА_6 районний будинок культури, а вона лягла спати. 22.09.2011 року, біля 00.30 год., до неї прийшов працівник міліції ДІМ ОСОБА_19, якому вона повідомила що ОСОБА_19 на дискотеці. Тоді інспектор розповів, що її син побив битою хлопців із вулиці Лазівської. Переконавшись , що ОСОБА_19 немає вдома, інспектор поїхав , а через деякий час повідомив що ОСОБА_19 знаходиться в опорному пункт дільничних інспекторів міліції. Прийшовши туди, вона побачила свого сина, ОСОБА_5, а через деякий час приїхав і ОСОБА_3. Після цього в її сина відібрали пояснення з приводу подій, які відбувалися 21.09.2011 року. Жодного фізичного чи морально тиску під час відібрання пояснення від хлопців з боку працівників міліції не було, (т.1, а.с.149-152).

Свідок ОСОБА_29, показала, що вона працює в аптеці №1, що знаходиться за адресою вул. Миру, №54/7. Працює позмінно, робочий день триває з 08.00 год. до наступного дня до 08.00 год. тобто 24 години. ОСОБА_5 знає близько одного року та перебуваю з ним в дружніх стосунках, а також вона пізнає його друзів ОСОБА_4 та ОСОБА_3. 21.09.20011 року, біля 21.00 год., до неї на роботу прийшов ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вона вийшла на вулицю, біля аптеки та стала розмовляти з ОСОБА_5, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли в магазин та повернулись. Побувши біля неї близько однієї години хлопці сказали їй, що йдуть додому, а вона повернулася назад на своє робоче місце. Про те, що ОСОБА_5, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21.09.2011 року нанесли тілесні пошкодження бітами хлопцям із вул. Лазівської, вона дізналася від ОСОБА_5 (т.1, а.с.153-155).

Свідок ОСОБА_11, показав, що він працює водієм ОСОБА_6 районної лікарні. 22.09.2011 року, близько 15.30 год. до нього на роботу прийшов його племінник ОСОБА_5 та повідомив, що його сильно болить голова, а також його нудило. Тому він повів ОСОБА_5, на приймальне відділення ОСОБА_6 районної лікарні. ОСОБА_22 повідомив, що 21.09.2011 року, біля 23.00 год. в м. Рахів, біля магазину „ Шофрон" його побив невідомий хлопець. Після цього медична сестра приймального відділення викликала лікаря невропатолога ОСОБА_23, який оглянувши ОСОБА_5, виписав йому направлення на рентген черепа та направлення на стаціонарне лікування у неврологічне відділення. Під час перебування ОСОБА_5 на приймальному відділенні, він неодноразово рвав та скаржився на біль у голові. В подальшому він допоміг ОСОБА_5, зайти до палати відділення та пішов на роботу. Про те, що ОСОБА_5, ніхто не наносив тілесні пошкодження , він не знав, чому ОСОБА_5 сказав неправду на приймальному відділенні, не знає (т.1, а.с.156-158).

Свідок ОСОБА_30 показала, що вона являється матір'ю потерпілого ОСОБА_9. 21.09.2011 року, ОСОБА_9 повідомив, що його чекає ОСОБА_10, з яким вони ідуть на дискотеку в ОСОБА_6 будинок культури. Близько 01.00 год., 22.09.2011 року, від молодшого сина, ОСОБА_6, довідалася, що ОСОБА_6 побили невідомі хлопці бітами та він знаходиться на лікуванні в ОСОБА_6 Тоді її чоловік поїхав в лікарню, але його до сина не впустили. Вранці вона пішла в ОСОБА_6 На той час ОСОБА_6 лежав в травматологічному відділенні. Під час розмови із сином дізналася, що 21.09.2011 року біля 23.00 год. навпроти бару „Фея", в м. Рахів йому та його друзям - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 безпричинно нанесли тілесні пошкодження дерев'яними бітами невідомі хлопці, які мали на обличчі маски, а на голові одягнуті капюшони. Хто саме їх побив на той час ОСОБА_6 не знав. 23.09.2011 року, ОСОБА_6 їй розповів, що хлопців, які нанесли їм тілесні пошкодження спіймали працівники міліції., це були ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які того ж дня приходили до нього та просили пробачення за скоєне. (т.1, а.с.159-161).

Свідок ОСОБА_31, будучи допитаним у ході досудового слідства, ствердив, що 21 вересня 2011 року, близько 20 години, зустрівся ОСОБА_8 та ОСОБА_9. На прохання ОСОБА_8, купив їм чотири алкогольні пива, а сам пішов на стадіон. Куди пішли ОСОБА_8 та ОСОБА_9, йому невідомо (т.1, а.с. 165-167).

Винність підсудних у вчиненні злочину також доводиться й перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

Протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин, згідно якого, 22.09.2011 року, ОСОБА_9 повідомив про вчинення щодо нього злочину невідомою особою (т.1, а.с.4);

протоколом огляду місця події та фото таблицею до протоколу огляду місця події (т.1, а.с.5-6,7-8);

протоколом огляду місця виявлення дерев'яних палок (біт), фото таблицею до протоколу огляду (т.1, а.с.9-11,12);

протоколом огляду місця події та фото таблицею до протоколу огляду (т.1, а.с. 13- 14,15-16);

Протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин, згідно якого, 22.09.2011 року, ОСОБА_5 повідомив про вчинення щодо нього злочину невідомою особою (т.1, а.с.45);

Протоколом обшуку від 27.10.2011 року, згідно якого в будинку, за місцем проживання ОСОБА_3 виявлено та вилучено светр чорного кольору, в якому був одягнутий ОСОБА_3 в момент скоєння злочину, фото таблицею до протоколу обшуку (т.1, а.с.174-175, 176);

Висновком експерта №425 від 18.10.2011 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні пошкодження у вигляді: синця правої пара орбітальної ділянки на фоні якого забійна рана, спини, саден тім'яної ділянки голови, 5-го пальця лівої кисті, ВЧМТ, перелому чолової кисті з переходом на передню черепу яму,забою головного мозку. Вказані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета продовгуватої форми по ударному механізму спричинення, яким могла бути дерев'яна біта та вкладаються у строк пригоди, що мала місце 21.09.2011 року(т. 1, а.с. 182-184);

Висновком експерта №424 від 18.10.2011 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді: синця лівої пара орбітальної ділянки, забою м'яких тканин носа, забійних ран верхньої повіки з ліва, тім'яної ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку. Вказані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета продовгуватої форми по ударному механізму спричинення, яким могла бути дерев'яна біта та вкладаються у строк пригоди, що мала місце 21.09.2011 року (т.1, а.с. 202-203);

Висновком експерта №39 від 05.10.2011 року, стверджено, що дерев'яні бити, які були надані на дослідження , не відносяться до категорії холодної зброї (т.1, а.с. 220-224);

Висновком комісійної експертизи №69 від 23.11.2011 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді забійної рани розташованої на шкірних покривах правої орбітальної ділянки з переходом на праве чоло, ЗЧМТ, забою головного мозку легкого ступеню, забою правого ока. Вказані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета продовгуватої форми по ударному механізму спричинення, яким могла бути дерев'яна бита та вкладаються у строк пригоди, що мала місце 21.09.2011 року (т.1, а.с.240-247).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії усіх підсудних вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 296 КК України , як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета (дерев'яної бити), вчинене групою осіб.

Цивільного позову потерпілими не заявлено.

Цивільний позов, заявлений прокурором, в інтересах держави в особі, ОСОБА_6 районної лікарні в сумі 298 гривень 22 коп. (т.2, а.с.19) та в особі обласної дитячої лікарні м. Мукачево в сумі 1464 гривні 31 коп.( т.2, а.с.22-23), як вартість лікування потерпілого ОСОБА_8 у вказаних медичних закладах, слід стягнути з підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, солідарно, переказавши вказані кошти на розрахункові рахунки медичних закладів.

Судові витрати: в сумі 168 гривень 84 копійки, що становить вартість проведеної експертизи холодної зброї (т.1, а.с.219), слід стягнути з підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по 56 (п'ятдесят шість) гривень 28 копійок, з кожного, переказавши вказані кошти на розрахунковий рахунок експертної установи.

Речові докази: дві дерев'яні бити, що знаходяться в кімнаті речових доказів СВ ОСОБА_20 УМВС України в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу слід знищити; светр чорного кольору, з капюшоном, який знаходиться там же - повернути ОСОБА_3, як законному власнику; оригінал медичної картки стаціонарного хворого №8624 від 23.09.2011 року виписану на ОСОБА_8 з Обласної дитячої лікарні м. Мукачева на 15 аркушах, оригінал медичної картки стаціонарного хворого №6750/1495 від 22.09.2011 року виписану на ОСОБА_8 на 14 аркушах, два рентгенівські знімки №4030 та №4031 від 22.09.2011 року на ОСОБА_8 та оригінал комп'ютерної томограми №3928 від 23.09.2011 року на ОСОБА_8, що знаходяться при даній кримінальній справі, по вступу вироку в законну силу - повернути ОСОБА_8.

Призначаючи покарання підсудним, суд враховує ряд пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Зокрема, обставинами, що пом'якшують покарання усіх підсудних, суд визнає повне визнання ними вини, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, завданої потерпілим, позитивну характеристику по місцю проживання, а також те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 притягаються вперше.

Обставин, які би обтяжували покарання підсудних, ні в ході досудового слідства, а ні в суді не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, суд вважає за необхідне призначити усім підсудним покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачене санкцією ч.4 ст.296 КК України.

Однак, беручи до уваги особу винних, їх щире розкаяння, сукупність усіх наведених пом'якшуючих обставин, те що підсудні вперше притягаються до кримінальної відповідальності, молоді за віком, а також беручи до уваги думку потерпілих, суд вважає за можливе застосувати у відношенні підсудних правила ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши їх від призначеного за цим вироком покарання, з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо вони протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов'язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця свого проживання чи роботи, періодично з'являтися в кримінально-виконавчу інспекцію, для реєстрації.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області, по 56 (п'ятдесят шість) гривень 28 копійок, з кожного, судових витрат за проведення експертизи холодної зброї, переказавши вказані кошти на відповідні рахунки зазначених установ.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на користь держави, в особі ОСОБА_20 районної лікарні, солідарно, 298 (двісті дев'яносто вісім) гривень 22 копійки цивільного позову та на користь обласної дитячої лікарні м. Мукачево - 1464 (одну тисячу чотириста шістдесят чотири) гривні 31 коп. цивільного позову, як вартість лікування потерпілого ОСОБА_8 у вказаних лікувальних закладах.

Речові докази: дві дерев'яні бити, що знаходяться в кімнаті речових доказів СВ ОСОБА_20 УМВС України в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу - знищити; светр чорного кольору, з капюшоном, який знаходиться там же - повернути ОСОБА_3, як законному власнику; оригінал медичної картки стаціонарного хворого №8624 від 23.09.2011 року виписану на ОСОБА_8 з Обласної дитячої лікарні м. Мукачева на 15 аркушах, оригінал медичної картки стаціонарного хворого №6750/1495 від 22.09.2011 року виписану на ОСОБА_8 на 14 аркушах, два рентгенівські знімки №4030 та №4031 від 22.09.2011 року на ОСОБА_8 та оригінал комп'ютерної томограми №3928 від 23.09.2011 року на ОСОБА_8, що знаходяться при даній кримінальній справі, по вступу вироку в законну силу - повернути ОСОБА_8.

На вирок може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Бліщ О.Б.