Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 11- 384 / 2010 Головуючий у і інстанції Головчак М.М.
Категорія: ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, Доповідач Збитковська Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 вересня 2010 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого - судді Полюховича О.І.

Суддів - Збитковської Т.І, ОСОБА_1

За участю прокурора Зуйкова О.Г.

Засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Рівненського міського суду від 17 червня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець м. Рівне вул. Р.Шухевича 2/417, одружений, на утриманні одна малолітня дитина, судимий 29 червня 2005 року Рівненським міським судом за ст.15,ч.2 ст.185 КК України на чотири роки і один місяць позбавлення волі і постановою цього ж суду від 31 січня 2008 року умовно - достроково звільнений від відбування призначеного покарання на 1 рік 2 місяці і 26 днів,-

засуджений за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на три місяці арешту; за ст.291 КК України на один рік позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України шляхом повного складання обраних покарань призначено покарання - один рік і три місяці позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 29 червня 2005 року і остаточне покарання ОСОБА_2 призначено у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12325 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та 5000 грн.- моральної шкоди.

Як визнав доведеним суд, 29 веоресня 2008 року близько 16 год. ОСОБА_2І, керуючи мопедом марки „ Фалкон, рухаючись з пасажиром ОСОБА_3 по вул.. Р.Шухевича в напрямку вул. Черняка в м. Рівне зі швидкістю біля 30-35 км/год, на перехресті вулиць ОСОБА_4 - ОСОБА_5, перед початком виконання повороту ліворуч, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3,10.1,10.4, 16.1 Правил дорожнього руху, не переконався у безпечності дорожньої обстановки, і виїхав на смугу руху іншого транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, що рухався в зустрічному напрямку, де допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, в результаті якого пасажир мопеда ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

29 грудня 2009 року близько 18 год.30 хв. ОСОБА_2І, перебуваючи в приміщенні супермаркету „ Вопак, що на вул. Чорновола 36 в м. Рівне, намагався таємно викрасти продукти харчування, загальною вартістю 82 грн.90 коп, а 31 грудня 2009 року біля 8 год.20 хв. намагався таємно викрасти продукти харчування на суму 74 грн.14 коп. з супермаркету „ Новус, розташованого в м. Рівне по вул. Черняка 24.

У поданій на вирок суду апеляції та доповненні до неї, засуджений ОСОБА_2І, не заперечуючи своєї вини у скоєному та правильності кваліфікації дій і призначеного покарання, доводить, що суд, розглядаючи цивільний позов потерпілого щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди, належним чином не дотримався вимог закону, а тому просить врахувати всі докази у справі, і зменшити суму стягнутого відшкодування на користь ОСОБА_3

Апеляція прокурора, який затвердив обвинувальний висновок у справі, відкликана в порядку ст.355 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_2І, який підтримав подану апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи й обговоривши викладене в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Винність ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, за які його засуджено, підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дана правильна юридична оцінка, що не заперечується і в поданій засудженим апеляції.

При призначенні покарання засудженому суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2І, його особу, обставини, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив йому покарання в межах закону, правомірно, у відповідності до вимог ст.71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду.. Поряд з цим, правильно встановивши фактичні обставини справи й обравши засудженому покарання, передбачене законом, суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 належним чином вимог закону не дотримався

Згідно ст.ст.324,328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд повинен вирішити питання, чи підлягає задоволенню цивільний позов, на чию користь, і, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково чи відмовляє в ньому.

За розясненнями, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року / з послідуючими змінами / Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна, при розгляді кримінальної справи суд зобовязаний на основі всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи зясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного звязку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі підсудного в її заподіянні, давши у вироку належну оцінку зазначеним обставинам.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд у вироку належної оцінки вищевказаним обставинам не дав. Обмежившись перерахуванням статей Цивільного Кодексу України, що регулюють майнову і моральну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянину, суд у мотивувальній частині свого рішення взагалі не вказав, чому прийшов до переконання про необхідність задоволення як матеріального, так і морального відшкодування в повному обємі, з яких розрахунків виходив суд, і якими доказами, передбаченими законом, підтверджується розмір матеріальної і моральної шкоди.

Між тим, матеріали справи не містять належних доказів суми матеріального відшкодування, заявленої потерпілим в позовній заяві, про що правомірно наголошується в апеляції засудженого, і як вбачається з протоколу судового засідання, не навів відповідних доказів при розгляді справи судом на підтримання цивільного позову і сам потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_3В, який не був допитаний.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду щодо розвязання цивільного позову підлягає скасуванню, як незаконний, оскільки постановлений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, а справа в цій частині - направленню на новий судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду від 17 червня 2010 року стосовно ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд.

В решті вирок суду залишити без зміни.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ Копія вірна: Суддя Т.І.Збитковська