У Х В А Л А
23 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі Слакві ОСОБА_2
з участю підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 ..
У своїй скарзі зазначає, що 16 та 17 вересня 2015 року, ним слідчому ОСОБА_5 були подані клопотання в кримінальному провадженні у якому ОСОБА_3 пред`явлена підозра у вчинені злочину передбаченому ч.2 ст. 286 КК України. Однак станом на 21 вересня 2015 року повідомлень чи постанов про задоволення чи відмову в зазначених клопотаннях слідчий не надав.
Просить суд виконати дії слідчого зазначені в скарзі.
У судовому засіданні захисник та підозрюваний скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 заперечив проти задоволення скарги, просить суд відмовити у задоволенні скарги . Зокрема вважає, що підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник, заявляючи дане клопотання навмисно затягують строки в даному провадженні. Що до поданих клопотань захисником, повідомив, що вчасно їх не отримав, оскільки перебував у відрядженні, дізнався про заявлені клопотання лише 21 вересня цього року, відповідно розгляне їх та надасть відповідь.
Заслухавши пояснення заявника скарги та його захисника, пояснення слідчого, дослідивши матеріали скарги та надані документи матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
21 лютого 2015 року у вказаному кримінальному провадженні був проведений слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_6 з використанням сідлового тягача марки RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоблока «Зоря» з возом на якому розміщений світлоповертач, вилучений під час огляду місця ДТП 11 листопада 2014 року. При проведенні слідчої дії на мотоблоці «Зоря» з возом знаходилися двоє статистів. Свідок ОСОБА_6 вказав місце наїзду сідлового тягача на мотоблок з возом, а також боковий інтервал з яким рухався його автомобіль та мотоблок з возом. Конкретна видимість мотоблока з возом, на якому знаходяться два статисти, а також загальна видимість елементів проїзної частини встановлювалася не зі слів ОСОБА_6 , а перевірялася, в тому числі, понятими, які були присутні у кабіні тягача.
05 березня 2015 року за результати слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 призначено інженерно-транспорту експертизу з дослідження обставин та механізму ДТП, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області.
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 149 від 25.03.2015 встановлено, що в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоблоку «Зоря» з возом повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 7.2 та 7.3 ПДР України.
В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, та 12.6 ґ) ПДР України.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення із мотоблоком «Зоря» з возом, з моменту виникнення перешкоди для руху.
В діях водія мотоблоку «Зоря» з возом ОСОБА_3 вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 7.2 та 7.3 ПДР України, що знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
В діях водія автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність дій вимозі п. 12.2 ПДР України. Невідповідність дій вимозі п. 12.2 ПДР України не знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
28 травня 2015 року, згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_7 , старшого слідчого ОСОБА_5 зобов`язано провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_3 . Після проведення слідчого експерименту зобов`язано призначити інженерно-транспорту експертизу з дослідження обставин та механізму ДТП.
24 червня 2015 року у вказаному кримінальному провадженні проведений слідчий експеримент з участю підозрюваного ОСОБА_3
25 червня 2015 року за результати слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_3 призначено інженерно-транспорту експертизу з дослідження обставин та механізму ДТП, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області.
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-363/15 від 30.06.2015 встановлено, що в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоблоку «Зоря» з возом повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 19.1 (а) та 19.1 (в) ПДР України.
В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, та 12.6 ґ) ПДР України.
В даній дорожній ситуації, за умови дотримання водієм автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , допустимої швидкості руху по умовах видимості елементів проїзної частини дороги, водій мав технічну можливість уникнути зіткнення із мотоблоком «Зоря» з возом, що рухався у попутному напрямку.
В даній дорожній ситуації, при русі з фактичною швидкістю руху, водій автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не мав технічної можливості уникнути зіткнення із мотоблоком «Зоря» з возом, що рухався у попутному напрямку, шляхом зниження швидкості, до швидкості руху перешкоди.
В діях водія мотоблоку «Зоря» з возом ОСОБА_3 вбачається невідповідність дій вимогам п. 19.1 (в) ПДР України, що знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
В діях водія автомобіля RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 12.2 та 12.3 ПДР України. Невідповідність дій вимозі п. 12.2 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
04 серпня 2015 року у кримінальному провадженні призначено інженерно-транспорту експертизу з дослідження обставин та механізму ДТП, проведення якої доручено експертам Волинського відділення Львівського НДІСЕ.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 8013 від 26.08.2015 відомо, що згідно нормативно-технічної літератури (перелік якої затверджений наказом МЮ України від 30.07.2010 року за № 1722/5) при проведенні експерименту по визначенню загальної видимості дороги та конкретної видимості перешкоди, при дослідженні ДТП скоєного в темну пору доби, в даному випадку при попутному зіткненні транспортних засобів, необхідно дотримуватись наступних вимог:
- експеримент проводиться на ділянці дороги де безпосередньо трапилась ДТП або на аналогічній ділянці дороги поблизу місця скоєння ДТП, в тому випадку коли ділянка дороги де трапилась ДТП значно видозмінилась;
- експеримент проводиться в погодних умовах максимально наближених до тих які були на момент скоєння ДТП;
- до проведення експерименту залучаються транспортні засоби учасники ДТП, при умові, якщо їх зовнішні світлові прилади (висота розташування, регулювання, потужність та яскравість ламп, ступінь забруднення розсіювача фар) та стан вітрового скла відповідають тим які були на момент ДТП;
- у разі пошкодження зовнішніх світлових приладів транспортних засобів учасників ДТП, до проведення експерименту залучаються однотипні транспортні засоби в яких зовнішні світлові прилади (висота розташування, регулювання, потужність та яскравість ламп, ступінь забруднення розсіювача фар) та стан вітрового скла відповідають тим які були на транспортних засобах учасниках ДТП;
- при пошкодженні транспортних засобів на які було скоєно наїзд, до проведення експерименту залучаються однотипні транспортні засоби колір, тип та стан фарбового покриття (глянцеве, матове, чисте, забруднене і т.п.), наявність та стан зовнішніх світлових приладів (висота розташування, регулювання, потужність та яскравість ламп, ступінь забруднення розсіювача фар, світлоповертачів) відповідають тим які були на транспортних засобах учасниках ДТП;
- при визначенні видимості оберти працюючого двигуна транспортного засобу необхідно підтримувати в межах відповідних його обертів перед ДТП.
З технічної точки зору дані величини загальної видимості проїзної частини та величини конкретної видимості перешкоди, отримані під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 відповідають науково-методичним рекомендаціям до проведення експерименту по визначенню видимості, та дані величини загальної видимості проїзної частини та величини конкретної видимості перешкоди можливо використовувати при подальшому експертному дослідженні механізму ДТП.
З технічної точки зору дані величини загальної видимості проїзної частини та величини конкретної видимості перешкоди, отримані під час проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_3 не відповідають науково-методичним рекомендаціям до проведення експерименту по визначенню видимості, та дані величини загальної видимості проїзної частини та величини конкретної видимості перешкоди не можливо використовувати при подальшому експертному дослідженні механізму ДТП, оскільки використання при проведенні слідчого експерименту автомобіля RENAULT MAGNUM реєстраційний номер НОМЕР_2 із світлом фар з більшою яскравістю та зміненим регулюванням (фари дещо піднято) призведе до отримання некоректних даних із похибкою в сторону збільшення значення величини конкретної видимості перешкоди, та відповідно, при подальшому експертному дослідженні механізму ДТП може призвести до отримання необ`єктивних висновків.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Отже, не надання слідчим відповіді захиснику на клопотання останнього, є бездіяльністю слідчого під час досудового розслідування.
Враховуючи встановлені обставини при дослідженні кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення решти вимог скарги.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час судового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, -
У х в а л и в:
Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 від 16 та 17 вересня 2015 року та за результатами розгляду клопотань, повідомити особу, яка заявила клопотання.
В решті задоволення скарги, відмовити.
Копію ухвали надати захиснику ОСОБА_4 та слідчому ОСОБА_5 ..
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1