Провадження № 1-кс/760/4660/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2015 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, працездатного, не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0008544, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких, інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе бути ефективним. При цьому, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили повністю, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий та має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто, кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, у тому, що 02.09.2014 приблизно о 21:00 годин ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Київ, пр. Відрадний, 91, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до раніше не відомого їм ОСОБА_8 , який сидів на лавці, та для подолання його волі до опору, ОСОБА_7 правою рукою наніс йому один удар в обличчя, від чого той впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 почав наносити удари ногами по тілу потерпілого, завдавши йому сильний фізичний біль та спричинив тілесні ушкодження. Подолавши таким чином, волю потерпілого до опору, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відкрито викрали майно ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг С 3322», в якому знаходилась сім-картки мобільних операторів, а також та банківську картку банку «Приватбанк». Відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з викраденим вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 747 гривень.
При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується наявними в матеріалах клопотання письмовими доказами, які були досліджені в судовому засідання, зокрема: копією рапорту інспектора патрульної служби МВС України ОСОБА_9 від 03.09.2015, копіями протоколу огляду від 03.09.2015, копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.09.2015, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2015, копіє протоколу затримання ОСОБА_4 від 03.09.2015 (а.с. 4-13, 15-16).
03.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008544 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.
03.09.2015 о 02 години 40 хвилин ОСОБА_4 було фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
03.09.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваногоОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого (удари ногами по тілу потерпілого, коли той лежав на землі), не має постійного місця проживання та більше двох років веде бродяжницький спосіб життя (не заперечувалось підозрюваним в судовому засіданні), не працює, та ці обставини свідчать про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, на обгрутнування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим суддею враховується, зокрема, поведінка підозрюваного одразу після вчинення злочину, а саме те, що він не вчинив жодний дій з надання потерпілому першої медичної допомоги та зник з місця вчинення злочину, а також те, що він веде бродяжницький спосіб життя, тобто не має джерела доходу.
Таким чином, оскільки прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав до застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки захисником в судовому засіданні не було підтверджено наявності у нього постійного місця проживання, враховуючи, що згідно його пояснень в судовому засіданні він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з цим, в матеріалах клопотання наявний витяг з АРМОРУ, згідно якого він проживає в АДРЕСА_2 .
Більше того, як пояснив сам підозрюваний у судовому засіданні, з місця проживання його вигнав вітчим більше 2 років тому, а враховуючи ту обставину, що захисником явка власника житла в судове засідання забезпечена не була, тому слідчий суддя був позбавлений можливості врахувати його думку про можливість перебування підозрюваного під домашнім арештом за місцем його проживання.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не визначив розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 02 години 40 хвилин 03 вересня 2015 року.

Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 02 година 40 хвилин 01 листопада 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій особі до Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали було складено та проголошено 07.09.2015.

Слідчий суддя ОСОБА_1