Справа №479/153/15-к 26.10.2015 26.10.2015 26.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, обвинуваченого за ст.187 ч.3, ст. 115 ч.2 п.6 КК України,
за участю:
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 також просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4
Провадження № 11-кп/784/617/15 Головуючий по 1-й інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 115 ч.2 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 .
Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у скоєні злочинів, передбачених ст. 187 ч.3 КК України з призначенням покарання у виді 8 років позбавлення волі та ст.115 ч.2 п.6 КК України з призначенням покарання у виді 14 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено 14 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14.11.2014 року за ст. 185 ч.3, ст.15 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України, ст. 70 ч.4 КК України, яким призначено 4 роки позбавлення волі та який змінено ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року в частині призначеного покарання із самостійним виконанням вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27.08.2014 року за ст. 185 ч.3 ст. 69, ст.75 КК України з призначенням покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29197 грн. 65 коп. і в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та судові витрати на користь держави в сумі 43010 грн.74 коп. Також вирішено питання щодо речових доказів.

2. Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 посилається на незаконність вироку суду. Вказує, що 23.04.2015 року розбійний напад на ОСОБА_10 не вчиняв та 10.08.2014 року потерпілу ОСОБА_11 не вбивав. Зазначає, що показання потерпілої ОСОБА_10 в суді є плутаними і вона його не впізнала, як особу, що вчинила на неї напад. Посилається й на порушення норм кримінально-процесуального законодавства допущені під час досудового розслідування, зокрема на незаконність проведення обшуку його домоволодіння, в ході якого були вилучені речові докази.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 також посилається на процесуальні порушення, допущені в ході досудового розслідування. Вважає, що суд, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_4 , послався на недопустимий доказ протокол обшуку домоволодіння обвинуваченого. Вважає вину ОСОБА_4 недоведеною та посилається на показання свідка ОСОБА_12 про те, що в ніч нападу на потерпілу ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_4 був зі свідком. Як на доказ невинуватості ОСОБА_4 у вчинення розбійного нападу посилається й на показання свідка ОСОБА_13 .
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2015 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що за місцем проживання ОСОБА_9 є гроші, маючи умисел на заволодіння грошима останньої із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, прибув до домоволодіння АДРЕСА_1 , де постійно проживала ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю на той час потерпілої ОСОБА_9 , через незамкнені вхідні двері проник до житлового будинку, де заховався в кімнаті спальні за диваном.
Дочекавшись темної пори доби, 24.04.2014 року, приблизно о 3 год., ОСОБА_4 зайшов в приміщення вітальні житлового будинку, де в цей час спала ОСОБА_9 . ОСОБА_4 підійшов до неї та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, схопив її руками за шию, повалив на підлогу, сів зверху та почав здушувати шию обома руками. При цьому став вимагати гроші (долари), стверджуючи, що збереже їй життя. Намагаючись уникнути спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 відповіла, що матеріальних цінностей у неї немає. При цьому вона відривала руки ОСОБА_4 , який здавлював її шию, однак останній, продовжуючи вимагати гроші та застосовуючи фізичне насильство, побив ОСОБА_9 , наносячи удари руками в область голови і обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася забоєм головного мозку легкого ступеня, синців обличчя, шиї, крововиливів в білкову оболонку очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Застосовуючи психологічне насильство до ОСОБА_9 для створення реальної загрози при скоєні розбійного нападу, ОСОБА_4 приставив ніж до її горла та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, знову став вимагав від неї передачі йому грошових коштів. ОСОБА_9 схопила руками ніж та відкинула його до батареї опалення, але реально сприймаючи можливість реалізації погроз ОСОБА_4 , знаходячись під психологічним тиском і побоюючись за своє життя та здоров`я, не стала далі чинити опір ОСОБА_4 і передала належні їй грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 240 Євро та 500 грн. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_4 з місця злочину зник, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 15664 грн. 60 коп.
Крім того, 10.08.2014 року, в період часу з 00 год. до 6 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої та заволодіння її особистим майном, маючи при собі саморобний ніж, прибув до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де постійно проживала ОСОБА_11 . Витягнувши скло, через віконну раму він проник до приміщення будинку.
Вночі, під час перебування ОСОБА_4 у будинку, ОСОБА_11 прокинулась та виявила його. При цьому ОСОБА_4 , застосовуючи фізичне насильство, став вимагати у ОСОБА_11 гроші та наніс їй не менше шести ударів руками і ногами в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у виді перелому верхньої щелепи, перелому кісток носа, перелому правої виличної кістки, множинні синці обличчя, крововиливи в шкірно-м`язовій клапті голови.
Не досягнувши своєї мети на заволодіння грошима потерпілої, маючи при собі заздалегідь підготовлений ніж, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії можуть потягнути за собою смерть потерпілої, заздалегідь приготовленим ножем, наніс ОСОБА_11 ножем удар в область шиї. Внаслідок цього потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани шиї, різаної рани правого передпліччя, 1-го пальця лівої кисті.
Згідно висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_15 настала в результаті геморагічного шоку, який утворився в результаті спричинення тяжкого тілесного ушкодження ножового поранення шиї небезпечного для життя в момент його спричинення.
Після скоєння вбивства ОСОБА_4 продовжив свої злочинні дії, направлені на заволодіння особистим майном ОСОБА_11 та з метою виявлення цінностей перевернув все майно в кімнаті спальні. Не знайшовши цінностей та грошей, ОСОБА_4 з місця злочину зник.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 та прокурора про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступних підстав.

01.10.2015 року за вих.№ 5/2/3-2971 начальником установи-начальником арештного дому Снігурівської виправної колонії № 5 Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області до апеляційного суду направлено повідомлення, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 , 1986 року народження, який знаходився у вказаній установі, помер.

Також 20.10.2015 року на адресу апеляційного суду Миколаївської області з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції надійшла копія актового запису про смерть № 123 від 16.10.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із захворюванням на туберкульоз.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо обвинувачений помер, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

У відповідності з вимогами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує вирок чи ухвалу і закриває провадження.

Заяв про реабілітацію обвинуваченого ОСОБА_4 від осіб, які мають право звернутись з такою заявою, не надійшло.

З огляду на наведене, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 помер і заяви про його реабілітацію відсутні, обвинувальний вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 187 ч.3, ст. 115 ч.2 п.6 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закриттю у зв`язку з його смертю.
Керуючись ст.ст.284, 407, 417, 419 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року відносно ОСОБА_4 скасувати.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 187 ч.3, ст. 115 ч.2 п.6 КК України закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3