Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/902/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000581 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грай-Воронець, Милерівського району, Ростовської області, Російська федерація, росіянина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Також, стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 148 грн. 50 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 грн. Цим же вироком вирішено питання про речові докази по справі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Так, 02.05.2015 року приблизно о 02.00 год. ОСОБА_8 , викрав з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , майно на загальну суму 148, 50 грн. З місця злочину ОСОБА_8 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що крім майна, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_8 викрадено і інше майно у нього, яке він оцінює на загальну суму 5000 грн. і про стягнення цієї ж суми було подано цивільний позов, який суд першої інстанції задовольнив частково.

Крім того, ним було подано позов про стягнення моральної шкоди за вчинений відносно нього злочин у розмірі 5000 грн., який суд першої інстанції також необґрунтовано задовольнив частково.

Заслухавши доповідача, думку потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу потерпілого та скасувати вирок, прокурора та обвинуваченого, які просили залишити без задоволення скаргу потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Обвинувачений згоден з кваліфікацією його дій судом першої інстанції.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг, а вина обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України правильна.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину, особу винуватого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_8 без його ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді громадських робіт, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Доводи потерпілого про те, що крім майна, зазначеного в обвинувальному акті, ОСОБА_8 викрадено і інше майно у нього, яке він оцінює на загальну суму 5000 грн. і про стягнення цієї ж суми було подано цивільний позов, який суд першої інстанції задовольнив частково є не обґрунтованими, оскільки дане кримінальне провадження було розпочате за заявою потерпілого про викрадення у нього майна, а саме металобрухту, про інше майно потерпілий не зазначав. Саме про викрадення металобрухту були внесенні відомості до ЄРДР та розслідувалася крадіжка цього майна ОСОБА_8 (а.п. 32-33, 39).

Крім того, ОСОБА_9 органом досудового розслідування не інкриміновано в обвинуваченні викрадення речей про які вказує потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, а, відповідно до ст. 337 ч.1, ст. 404 ч.4 КПК України, суд першої та апеляційної інстанції не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення.

Крім того, згідно вимог чинного законодавства, а саме ст. 278 ч.1 та ст. 291 ч.1 КПК України, складати письмове повідомлення про підозру і вручати його, а також складати обвинувальний акт по закінченню досудового слідства мають право лише слідчий або прокурор. До того ж, лише прокурор під час судового розгляду, згідно ст. 337 ч.2 КПК України, може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, чи відмовитися від підтримання державного обвинувачення. Проте, потерпілий та його представник, відповідно до положень ст.ст. 56 і 58 КПК України, таким правом не наділені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування 29.05.2015 року потерпілий клопотання слідчому про зміну обвинувачення у зв`язку з більшим обсягом викраденого майна не заявляв, будь-яким іншим чином дії слідчого не оскаржував.

Слід звернути увагу і на те, що згідно з вимогами ст. 338 ч.3 КПК України, потерпілий має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі лише у тому разі, якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування Закону про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення.

Вартість викраденого майна досудовим розслідуванням оцінено на суму 148, 50 грн. і дану суму було стягнуто з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, тобто в межах розміру завданої шкоди потерпілому, заявленої ним при зверненні про кримінальне правопорушення до органів досудового розслідування, а інших доказів на підтвердження матеріальних збитків потерпілим не надано.

Крім того, на думку колегії суддів, районним судом обґрунтовано стягнуто з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 грн., так як будь-яких доказів про доцільність стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. потерпілим не надано.

Також, часткове задоволення позову у кримінальному провадженні не перешкоджає для звернення до суду потерпілого в порядку цивільного судочинства, з обґрунтуванням характеру та обсягу страждань, які зазнав останній внаслідок вчиненого відносно нього злочину. Крім того, це не перешкоджає потерпілому звернутися до слідчого з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме викрадення у нього іншого майна, ніж те, що вказане у даному кримінальному провадженні.

Статтею 415 КПК України встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Незважаючи, що потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, він не навів будь-яких обґрунтованих підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а тому колегія суддів вважає, що вимоги обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого чи потерпілого під час розгляду справи.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4