Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/423/15-к
Провадження № 1-кп/670/30/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
процесуальних прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 16.03.2015 року та за № 0000172 від 11.05.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Женишківці, Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого Віньковецьким районним судом Хмельницької області 26.09.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14 березня 2015 року близько 19 години з метою викрадення чужого майна зайшов на домогосподарство ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_2 , та упевнившись, що господаря немає вдома, шляхом вільного доступу проник через вхідні двері у приміщення сараю, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та наживи, викрав одну чавунну плитку розміром 90х35 см, вартістю 265,65 гривень, а також пластмасову каністру білого кольору ємністю 12 літрів, вартість якої становить 50 гривень, із бензином марки А-95 вартістю 21,50 грн. за 1 літр на суму 258 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 573,65 гривень.

Крім того, 04 травня 2015 року близько 14 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_3 , вільно зайшов усередину будинку, побачив, що ОСОБА_8 спить у спальній кімнаті, та після цього, достовірно знаючи, що потерпілий у веранді в дерев`яні скрині зберігає гроші, вирішив вчинити крадіжку. В подальшому ОСОБА_9 зірвав замок на скрині, підняв кришку, та умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, викрав із гаманця чорного кольору, виготовленого із шкірозамінника, який лежав усередині скрині, грошові кошти різними купюрами у сумі 5450 гривень, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у приміщення обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні крадіжки майна із приміщення сараю потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю, вину у викраденні грошей у потерпілого ОСОБА_8 визнав частково, стверджуючи, що він взяв лише 2100 гривень, та з метою крадіжки у будинок не проникав. У скоєному щиро розкаявся.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_5 визнав частково, а саме матеріальну шкоду визнав на суму 2100 гривень, вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав зовсім.

У судовому засіданні показав, що вдень, точного числа не пам`ятає, але ще було холодно, він прийшов до ОСОБА_7 , щоб похмелитись і позичити гроші. Оскільки господаря не було вдома, то він сів на дворі і став його чекати, а коли почався дощ, то заховався у сарай, що був відкритий. Всередині приміщення наліво від дверей ОСОБА_9 побачив плиту, і вирішив її вкрасти. Коли стемніло, він узяв плиту під пахву, заніс її до ОСОБА_10 і здав на металолом за 20 гривень. Щодо викрадення каністри з бензином обвинувачений спочатку пояснював суду, що не пам`ятає, чи він брав каністру, потім у процесі розгляду справи вказаний факт визнав, зазначивши, що плиту й каністру йому було важко нести, тому він викинув її по дорозі у корчі. Пізніше він ходив на те місце, щоб забрати її, але оскільки корчі займають велику площу, то каністру не знайшов.

По епізоду викрадення коштів у ОСОБА_8 показав, що 04 травня 2015 року в обідню пору він прийшов до потерпілого, бо хотів похмелитись. Двері у будинок були відкриті, тому він вільно зайшов у веранду, потім пройшов далі у кімнату, і побачив, що ОСОБА_8 спить. У цей момент у нього виникла думка викрасти гроші із скрині, яка стояла на підлозі у веранді, оскільки потерпілий колись розповідав йому, що там зберігає свої кошти, а ключ знаходиться в ОСОБА_11 . Обвинувачений потягнув за кришку скрині, відкрив її, і побачив, що в скрині насипана пшениця, а з правої сторони у ніші лежить барсетка чорного кольору. Він дістав з барсетки три купюри по 500 гривень, три -- по 200 гривень, розклав їх по кишенях джинсів, а саме в одну кишеню поклав дві купюри по 500 гривень, а решту в іншу. Потім ОСОБА_9 пішов у сільський магазин, розміняв там 500 гривень, купив горілки, ковбаси, консервів, хліба, приніс до ОСОБА_8 і після цього вони кілька днів пили та їли. Стверджував,що всього він викрав не 5450 гривень, а 2100 гривень, які потратив на горілку та харчі за чотири дні. Також обвинувачений вказував у суді,що в ході проведення слідчого експерименту на нього психологічно тиснули працівники міліції, і він сказав, що прийшов в будинок ОСОБА_8 , щоб викрасти гроші, а не похмелитись, хоча умислу на проникнення у житло з метою крадіжки у нього не було.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини у крадіжці майна потерпілого ОСОБА_7 та частковому визнанні вини у крадіжці коштів потерпілого ОСОБА_8 , його винність у скоєнні злочинів повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що постійно проживає у АДРЕСА_4 у нього є будинок, який йому належить після смерті діда та бабки, та куди він регулярно навідується. Пам`ятає, як приїхавши у березні цього року він виявив, що в сараї все розкидано, та зникла чавунна плита, яку він заховав за металевою сіткою від ліжка, і 12-ти літрова каністра з бензином А-95. Наступного дня він розповів про крадіжку працівникам міліції і підписав заяву, яку склав хтось із них. Також потерпілий показав, що під час його перебування на господарстві до нього іноді заходив ОСОБА_9 , однак горілкою він ніколи його не пригощав, і з ним не пив. Жодних претензій майнового характеру ОСОБА_7 до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладався на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він проживає у цивільному шлюбі із тіткою обвинуваченого ОСОБА_11 , та у зв`язку з цим він часто приходив до нього і бував у його будинку. ОСОБА_13 відомо, що ОСОБА_9 неодноразово вчиняв крадіжки, тому при розмовах намагався його від цього застерегти. Щомісяця з пенсії потерпілий відкладав для себе гроші, які зберігав у веранді будинку в дерев`яні скрині в барсетці, але про це ніколи нікому не розповідав. Ключ від скрині зберігався в ОСОБА_11 . Незадовго перед крадіжкою ОСОБА_14 взяв з барсетки 900 гривень, і добре пам`ятає, що там ще залишилось 5450 гривень, бо перед тим він рахував гроші, записував, і всього було 6350 гривень. У ніч перед тим, коли ОСОБА_8 виявив крадіжку, він ночував у будинку ОСОБА_9 , а повернувшись вранці разом з останньою додому, виявив, що скриня відкрита, замок до неї відбитий, і з барсетки пропали гроші. Потерпілий одразу ж подумав на ОСОБА_15 , а попитавши у людей, з`ясував, що в того з`явились гроші, на які він купує горілку та харчі. Твердження обвинуваченого про те, що після 4 травня вони разом пили, ОСОБА_8 заперечував, але визнав, що іноді в нього бувають запої, а горілку він купує в магазині в набор.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди у сумі 5450 гривень та моральної у сумі 20000 гривень потерпілий підтримав повністю, проте при визначенні моральної шкоди покладався на думку суду.

Із показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що обвинувачений доводиться їй двоюрідним племінником, і вона знає про його звичку красти. Він часто заходив до неї на господарство, та додому до ОСОБА_8 . ОСОБА_9 пам`ятає, як ОСОБА_8 прийшов до неї ночувати, а повернувшись вранці разом із ним у його будинок, вони виявили, що скриня відкрита, і зі слів ОСОБА_17 з неї пропало більше 5 тисяч гривень.

Об`єктивно винність обвинуваченого по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7 підтверджується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 16.03.2015 із фото таблицями, згідно змісту якого на території господарства потерпілого ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 розміщений одноповерховий сарай, вхід у який здійснюється через дерев`яні двері, які на момент огляду відкриті, та у середині приміщення розміщені різні побутові та господарські предмети;

- протоколом огляду місця події від 16.03.2015, відповідно до якого на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_18 в АДРЕСА_5 , на землі біля житлового будинку було виявлено чавунну плиту темно-коричневого кольору довжиною близько 1 метра та шириною близько 30 см, із двома отворами округлої форми діаметром біля 20 см, яку з місця події було вилучено;

- постановою слідчого від 13.05.2015 про приєднання речового доказу, а саме пічної чавунної плити, яка передана на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.2015 із фото таблицями, у ході якого ОСОБА_5 вказав на господарство потерпілого ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , показав приміщення сараю та місце всередині нього, де лежали викрадені речі, а також вказав, що вийшовши із господарства через хвіртку пішов із викраденими речами вниз по дорозі, та пояснив, що 14.03.2015 близько 19 год. через присадибну ділянку він зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де підійшов до приміщення хліва, проникнув через відкриті двері всередину приміщення та викрав звідти плиту, після чого покинув господарство, а чи викрадав бензин, то не пам`ятає.

Згідно висновку експерта № 238т від 23.03.2015, ринкова вартість представленої на експертизу плити пічної чавунної з врахуванням % зносу станом на 14.03.2015 могла становити 265 гривень 65 копійок.

Відповідно до інформаційної довідки Хмельницької торгово-промислової палати № 22-05/203 від 19.03.2015, орієнтовна роздрібна ціна 1 літра бензину А-92 по Хмельницькій області станом на 14.03.2015 року складала 19.00-21,99 грн., а відповідно до довідки ПП «Фірма Нафтоінвест» смт. Віньківці, середня вартість бензину А-92 станом на 14.03.2015 року становила 21,50 грн.

Згідно довідки приватного підприємця ОСОБА_19 смт. Віньківці від 26.03.2015 року, вартість п/е каністри ємністю 10 літрів становила 50 грн.

Наведені обставини учасниками кримінального провадження не оспорювалось, лише потерпілий ОСОБА_7 у суді вказував, що фактично у каністрі в нього зберігався бензин марки А-95, а не А-92.

Винність обвинуваченого по епізоду викрадення коштів у потерпілого ОСОБА_8 об`єктивно підтверджується такими доказами:

- протоколом огляду місця події від 11.05.2015 року із фото таблицями, предметом огляду якого був будинок потерпілого по АДРЕСА_3 , вхід у який здійснюється через дерев`яні двері світлого кольору без слідів пошкодження, та встановлено, що у веранді будинку розміщена дерев`яна скриня коричневого кольору, ключ до якої пошкоджений, та всередині якої знаходиться зерно пшениці, а на ньому пустий гаманець чорного кольору;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2015 року із фото таблицями з участю потерпілого та підозрюваного, у ході якого ОСОБА_5 показав, як він зайшов через відчинені вхідні двері у будинок ОСОБА_8 , вказав на дерев`яну скриню у веранді, з якої він викрав гроші, пояснивши при цьому, що потерпілий у той момент спав на ліжку, а він одразу після викрадення гроші не рахував, а порахував їх після залишення господарства потерпілого, та дві тисячі гривень положив в одну кишеню, а решту не рахуючи - в іншу. Водночас потерпілий ОСОБА_8 підтвердив показання ОСОБА_5 про те, що дійсно викрадені гроші знаходились у скрині в тому місці, на яке вказав обвинувачений, і зазначив, що було викрадено 5480 гривень.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд критично сприймає твердження обвинуваченого про те, що він викрав у ОСОБА_8 лише 2100 гривень, оскільки жодними доказами такі його показання у ході судового слідства підтверджені не були, а потерпілий послідовно вказував, що він вів облік коштів, і згідно його записів у нього було вкрадено 5450 гривень. Тому суд вважає, що таким чином обвинувачений намагався пом`якшити свою кримінальну відповідальність.

Суд частково приймає до уваги позицію захисника ОСОБА_6 щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого по епізоду викрадення коштів у потерпілого ОСОБА_8 з ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки у судовому засіданні така кваліфікуюча ознака як «проникнення» не знайшла свого підтвердження, і вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч. 2 ст. 185 КК України, а не на ч. 1 ст. 185 КК України, як просив захисник, беручи до уваги таке.

Потерпілий та свідок ОСОБА_16 у суді визнали, що обвинувачений часто бував у них вдома. На це ж вказував у судовому засіданні і потерпілий ОСОБА_7 , який показав, що він неодноразово бачив, як ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ходили разом у селі.

Згідно показань ОСОБА_5 у день вчинення крадіжки, тобто 04.05.2015 року, він прийшов додому до потерпілого, щоб похмелитись, і після того, як зайшов у будинок та побачив, що ОСОБА_8 спить, вирішив вкрасти гроші, а до того часу умислу на проникнення у житло з метою скоєння крадіжки у нього не було.

Крім того, як показали у суді ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_16 вони виявили пропажу грошей вранці, коли прийшли додому до потерпілого від ОСОБА_16 , після чого повідомили у міліцію, і як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000172, це сталось 11.05.2015 року.

Однак потерпілий, заперечуючи у суді показання обвинуваченого, що в момент крадіжки він спав у кімнаті свого будинку, і стверджуючи, що ОСОБА_5 вкрав гроші, коли він ночував у ОСОБА_11 , не оспорював, що крадіжка грошей була вчинена саме 04 травня 2015 року, а не з 10 на 11 травня 2015 року, коли його не було вдома.

Крім того, стороною обвинувачення у суді жодними доказами не спростовано показання ОСОБА_5 про те, що умисел на крадіжку грошей у нього виник тоді, коли він уже знаходився всередині будинку, і після того, як побачив, що потерпілий спить.

А тому на думку суду обвинувачений не вторгався у житло ОСОБА_8 з метою збагачення шляхом викрадення грошей.

Водночас суд зауважує, що проведення слідчого експерименту 10.06.2015 року, під час якого обвинувачений пояснював, що прийшов до ОСОБА_8 з метою крадіжки грошей, відбувалось за відсутності захисника, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження захисник ОСОБА_6 почав здійснювати захист підозрюваного за призначенням у зв`язку з важким матеріальним станом ОСОБА_5 та неможливості самостійно залучити захисника, лише 17.06.2015 року після проведення на досудовому розслідуванні слідчих дій.

У зв`язку з цим, на основі показань обвинуваченого у суді, відсутності захисника при проведенні слідчих дій на досудовому розслідуванні при умові неможливості самостійного його залучення підозрюваним, керуючись такими загальними засадами кримінального провадження як забезпечення права на захист та безпосередність дослідження показань, суд, відхиляючи доводи сторони обвинувачення про умисел ОСОБА_5 на проникнення у житло з метою вчинення крадіжки грошей, бере до уваги показання обвинуваченого.

Отже, на підставі досліджених доказів суд вважає, що у ході судового слідства винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження, і його дії, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, та у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у приміщення, кваліфікуються відповідно за ч. 2 ст. 185 та за ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у скоєнні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання, у відповідності до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини по епізоду вчинення крадіжки майна у ОСОБА_7 та часткового визнання вини по епізоду викрадення грошей у ОСОБА_8 , готовності понести за скоєне покарання, що суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що схильна до зловживання спиртними напоями, та скоєння правопорушень, нові умисні злочини він вчинив під час іспитового строку, не зробивши належних висновків після призначення попереднього покарання, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, і небажання ставати на шлях виправлення.

А тому внаслідок порушення обвинуваченим умов застосування статті 75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, суд вважає унеможливленим повторне звільнення від відбування покарання та встановлення іспитового строку, і у зв`язку з цим вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Визначаючи строк покарання, суд бере до уваги позицію потерпілого ОСОБА_7 , який простив ОСОБА_5 та жодних претензій до нього немає, позицію потерпілого ОСОБА_8 , який просив призначити обвинуваченому покарання згідно вимог закону, і вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкціями статей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, слід приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Віньковецького районного суду від 26.09.2014 року, перевівши відповідно до ст. 72 КК України менш суворий вид покарання -- обмеження волі в більш суворий -- позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На думку суду, покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно зі ст. 23 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи.

Оскільки суд вважає доведеним факт викрадення обвинуваченим коштів у сумі 5450 гривень, то вказану суму слід повністю стягнути на користь потерпілого.

Крім того, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим злочином і перенесеними потерпілим душевними переживаннями, порушенням нормального ритму життя, та керуючись принципом справедливості і розумності, доходить висновку про задоволення позову в частині моральної шкоди частково на суму 4000 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000085, що складають витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 294,62 гривень у відповідності до ст. 124 КПК України, належить стягнути із обвинуваченого на користь Державного бюджету, оскільки вони зумовлені вчиненим ним злочином.

Враховуючи, що обвинуваченому призначається міра покарання у виді позбавлення волі, з метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню та виконанню рішення суду іншим чином, суд на підставі ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, вважає за необхідне залишити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту обрання йому судом 10.09.2015 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 10 вересня по 04 листопада 2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни -- тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 5450 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень на відшкодування майнової шкоди та 4000 (чотири тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази, чавунну плиту, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету 294,62 гривні судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому, його захиснику, потерпілим право подати клопотання про помилування, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку у судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1