Справа № 1-97/11
Провадження №11/772/66/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши «09» вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні у місті Вінниці кримінальну справу за апеляцією прокурора , який брав участь у справі ОСОБА_8 на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 209 КК України, повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування,-

в с т а н о в и л а :

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що, працюючи на посаді спеціаліста по продажу банківських послуг відділення Вапнярка-М Вінницької філії публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, являючись службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, повязані з обслуговуванням юридичних та фізичних осіб, являючись матеріально-відповідальною особою за збереження коштів та відповідальною у межах повного збитку, заподіяного банку при виконанні посадових обов`язків, в період з 23.06.2008 року по 26.12.2008 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи в службовому користуванні комп`ютер, знаючи логіни і паролі, як свої так, і керуючого вказаним відділенням банку ОСОБА_11 та касира-операціоніста ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу до комп`ютерної системи в програмному модулі Єдине вікно в ПК Промінь, в робочий час вносила до комп`ютерної системи неправдиві відомості і створювала фіктивні перекази від неіснючих клієнтів банку, після чого створювала на комп`ютері фіктивні розхідні касові документи по переказах на підставних осіб та себе особисто, та користуючись довірою касира - операціоніста ОСОБА_12 та керуючої ОСОБА_11 , незаконно, замість підставних осіб та без пред`явлення ними паспортів та інших документів, що посвідчують особу, без наявності нотаріально посвідчених доручень від них, отримала 42 фіктивних перекази, в той час, коли цих переказів у відповідних програмних комплексах не існувало, на загальну суму 474798,65 грн.

Крім того, спеціаліст з продажу банківських послуг відділення «Вапнярка - М» Вінницької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_10 в період з 23.06.2008 року по 10.01.2009 року заволодівши здобутими злочинним шляхом коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 474798,65 грн, з метою приховання та маскування незанного походження коштів та надання їм легального статусу, в цей же період часу вчинила з частиною викрадених коштів фінансову операцію шляхом відкриття депозитних рахунків у вказаному банку строком від 1 до 6 місяців на вигаданих та існуючих людей з числа її близьких родичів, а також знайомих без їх згоди з подальшим переоформленням депозитних договорів до закінчення терміну,а саме оформила та переоформила депозитні вклади під назвою Стандарт на загальну суму 53914,87 грн., які по завершенню терміну дії депозитних договорів, мала намір отримати.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову Томаш-пільського районного суду Вінницької області від 17 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 як винесену на його думку без достатніх на те підстав, а справу просить направити на новий судовий розгляд .

Апеляція мотивована тим, що суд безпідставно прийшов до висновку про те, що докази у вчиненні ОСОБА_13 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України в матеріалах кримінальної справи відсутні, оскільки в кримінальній справі є наявні матеріали виїмок фіктивних депозитних договорів, протоколи допитів ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 аудиторський висновок та висновок «Приватбанку».

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_5 який підтримав апеляцію,просив її задовольнити, адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Зі змісту положень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» випливає, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які ма-ють істотне значення для правильного вирішення справи; неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

При цьому в п. 9 вказаної Постанови Верховний Суд України звертав увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду, суд першої інстанції вірно прийшов до цього висновку, оскільки досудовим слідством допущена неповнота, яка не може буди усунена у судовому засіданні.

Твердження прокурора про те, що у справі є докази у вчиненні ОСОБА_13 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209КК України , однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції з метою уточнення фактичних обставин справи та для постановлення в подальшому законного і обгрунтованого рішення, 29.01.2015 року було призначено додаткову судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки висновком судово-почеркознавчої експертизи від 28.09.2009 року № 435-11 не надано у повній мірі відповіді щодо підписів ОСОБА_10 у касових журналах за видатками.

Однак, експертиза виконана не була, оскільки вільних зразків підписів за період 2008 року наданих ОСОБА_10 було не достатньо. Дані зразки отримати суд позбавлений можливості, оскільки як вказала ОСОБА_10 усі зразки підписів вона відала працівникам міліції ще у 2009 році.

Крім того, в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 14 лютого 2014 року, якою було скасовано попередній вирок, зазначено, що нерозкритий зміст аудиторського висновку по результатах перевірки операцій по виплаті переказів і кредитних операцій по фактах виявлених порушень працівниками відділення «Вапнярка-М» та висновку «Приватбанку» по факту виявлених зловживань зі сторони спеціаліста по продажу банківських послуг відділення «Вапнярка-М» ОСОБА_6 по виплачених грошових переказах.

Враховуючи викладене суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про те, що нерозкритий зміст аудиторського висновку свідчить про неповноту досудового слідства яку неможливо усунути в судовому засіданні, оскільки суд не може вийти за межі обвинувального висновку та постанови про зміну обвинувачення від 29.01.2015 року.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини обвинувального висновку та в постанові про зміну обвинувачення від 29.01.2015 року вказано, що ОСОБА_10 заволодівши здобутими злочинним шляхом коштами ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 476 177 грн. з метою приховування та маскування незаконного походження коштів та надання їм легального статусу, в цей же період часу, вчинила з частини викрадених коштів фінансову операцію шляхом відкриття депозитних рахунків у вказаному банку строком від 1 до 6 місяців на вигаданих та існуючих людей з числа її близьких родичів та знайомих без їх згоди, з подальшим переоформленням депозитних договорів до закінчення терміну, а саме оформила та переоформила депозитні вклади під назвою «Стандарт» на ім`я ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , на загальну суму 53 914 грн. 87 копійок, які по завершенню терміну дії депозитних договорів, мала намір отримати, однак під час проведення досудового слідства дані особи допитані не були. У судовому засіданні клопотання про допит вказаних осіб зі сторони обвинувачення та захисту не заявлялось.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку що в ході додаткового розслідування необхідно провести усі слідчі дії, які передбачені законом для встановлення в подальшому законного і обґрунтованого рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є обґрунтованим, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 365,366, 382 КПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 17.06.2015 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 209 КК України повернуто прокурору Томашпільського району для проведення додаткового розслідування без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: