Ржищевський міський суд Київської області
Справа № 1-30/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Шумка В.А.

при секретарі : Головатюк І.Р.

за участю прокурора:ОСОБА_1

адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ржищівського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, військовозобов'язаного, працюючого СТО «ВАЛОВА», жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого 25.12.2002 року Ржищівським міським судом Київської області за ч.2 ст.296 КК України до двох років обмеження волі, відповідно до ст..75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, станом на 28.10.2004 року вважається раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

встановив:

28.10.2004 року близько 22 години 20 хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись на території Ржищівського професійно-технічного ліцею, розташованого в м.Ржищів Київської області по вул..Леніна, 110, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4, які виникли з приводу вимоги останнього до нього залишити територію ліцею, з метою заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень, затіяв побиття ОСОБА_4, нанісши йому удари руками в обличчя, а коли той впав на асфальтне покриття ще наніс декілька ударів ногами в обличчя, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток нижнього зовнішнього краю лівої очиці та передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, а також струс головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №97 від 13.12.2004 року наявні у ОСОБА_4 ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призводять до тривалого розладу здоровя на строк понад 21 день. Окремо взятий струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоровя.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні даного злочину підсудній ОСОБА_3 просить суд не досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в силу ст. 299 КПК України. Наслідки вказаної відмови підсудному розяснено.

Враховуючи вище наведені обставини, думку учасників судового розгляду суд вважає за недоцільне дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття кримінальної справи на підставі ст.49 п.3 КК України з посиланням на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 злочину, минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме минуло пять років, тому просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Підсудний ОСОБА_3 згодний з тим, щоб справу було закрито.

Потерпілий ОСОБА_4 та прокурор проти клопотання адвоката не заперечують.

Суд, заслухавши пояснення підсудного, потерпілого, прокурора, та надавши їм належної оцінки в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі і що дії підсудного необхідно кваліфікувати за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження .

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений злочин ОСОБА_3, який кваліфіковане за ст. 125 ч.1 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: - пять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Ст.7-1 КПК України, вказує, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв"язку :

П.5) із закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 11-1 ч.2 КПК України, суд у судовому засіданні, за наявності підстав, передбачених частиною першою ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв"язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду : обвинувальним висновком .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ст. 122 ч.1 КК України, повинна бути закрита в зв"язку із закінченням строків давності, а особа звільнена від кримінальної відповідальності з тих же підстав. Злочин передбачений ст. 122 ч.1 КК України ОСОБА_3 вчинено 28.10.2004 року, тому його можливо було притягнути до кримінальної відповідальності до 28.10.2009 року, відповідні строк притягнення її до кримінальної відповідальності на момент прийняття судом рішенні по справі закінчивсь.

Керуючись ст.11-1 КПК України, ст.. 49 КК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 по ст. 122 ч. 1 КК України закрити у звязку з закінченням строку давності.

Міру запобіжного заходу - ОСОБА_3 до вступу постанови в законну силу - підписку про невиїзд відмінити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб.

Суддя: