солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 щодо відводу слідчого судді ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
12.11.2015 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №1-кс/760/6886/15 (760/19748/15-к)

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями 13.11.2015 відбулося визначення судді з розгляду зазначеної заяви та 16.11.2015 матеріали заяви були передані головуючому у справі.

Зазначена заява з урахуванням пояснень заявника в судовому засіданні обґрунтована наступним.

Так, ОСОБА_3 стверджує, що є одночасно заявником і потерпілим по кримінальному провадженню №0005252, внесеному в ЄРДР 29.05.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.194 КК України.

Заявник зазначає, що він неодноразово звертався спочатку до слідчого та прокурора, які розслідують вищезазначений злочин, але вони, на його думку, чинять протиправну бездіяльність, оскільки протягом майже 6 місяців не займаються розслідуванням справи, де він виступає потерпілим, а потім і оскаржував такі дії (скоріше, за його переконанням неправомірну бездіяльність) до слідчих суддів, але останні три скарги, на його думку, всупереч закону опинилися на розгляді у слідчого судді ОСОБА_4 .

Звертаючи увагу суду на те, що з урахуванням правил ймовірності за жодних обставин такий розподіл справ автоматизованою системою розподілу справ між суддями виключається, вбачає в цьому ознаки упередженості даного слідчого судді і просить його відвести від розгляду останньої скарги в кримінальному судовому провадженні №1-кс/760/6886/15 (760/19748/15-к) щодо оскарження бездіяльності прокурора по невнесенню відомостей в ЄРДР по слідчому Коморному, в провадженні якого перебуває на даний час вищезазначене кримінальне провадження №0005252.

Враховуючи те, що підстав для відводу сам заявник вбачає декілька, то суд при вирішенні даної заяви вважає за необхідне висловити свою позицію щодо кожної з них.

Так, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену Радою суддів України, зокрема, пункту 2.3.45 клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді.

Таким чином, суд не вбачає протиправності в тому, що один слідчий суддя, в даному випадку ОСОБА_4 розглядає всі скарги заявника по кримінальному провадженню №0005252, внесеному в ЄРДР 29.05.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.194 КК України.

Також заявник стверджує, що 29.10.2015 слідчий суддя ОСОБА_4 розглянув дві його скарги, за наслідками розгляду яких постановив дві ухвали, які, на думку заявника протирічать одна другій. Так, в одній по справі 1-кс/760/6135/15 (760/18697/15-к) він задовольнив заяву ОСОБА_3 та відвів слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 від кримінального провадження №0005252, з чим погодився сам заявник. Проте, наполягає ОСОБА_3 , відразу після закінчення даної справи розпочав за спливом п`яти хвилин розгляд іншої заяви ОСОБА_3 про відвід в цьому ж кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_6 кримінальне судове провадження №1-кс/760/6134/15 (760/18697/15-к). Однак за наслідками розгляду цієї заяви вже відмовив в її задоволенні, оскільки, як зазначає заявник, останній «висміяв» слідчого суддю і таким чином, на його думку, слідчий суддя вирішив йому «помститися».

В той же час, на запитання суду, чи заявляв ОСОБА_3 відвід слідчому судді ОСОБА_4 під час розгляду двох вищенаведених судом заяв, він відповів, що ні, оскільки «не знав» про таке своє право. В той же час, як вбачається із пояснень самого заявника в даному судовому засіданні, то дану заяву про відвід він також подав до початку розгляду справи по суті, відтак посилання на «не розуміння» своїх прав, зокрема, права заявити відвід судді чи слідчому судді суд оцінює критично, тим більше, що представляючи суду свою особистість, він заявив, що добре ознайомлений як з положеннями КПК України, так і Бангалорськими принципами поведінки суддів.

Крім того, заявник зазначив, що добре усвідомлює, що більшість ухвал, які виносить слідчий суддя в порядку ст. ст. 303-306 КПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягають, як і заяв про відвід слідчого, прокурора чи відмову в їх задоволенні, відтак саме таким чином, шляхом подачі заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , який знову отримав його скаргу в одному й тому самому кримінальному провадженні №0005252, він намагається висловити свою незгоду із раніше постановленими ним рішеннями, які суд наводив вище.

Доводи заявника про те, що наслідки розгляди слідчим суддею ОСОБА_4 його скарг та заяв в межах здійснення судового контролю є «вендеттою» не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної заяви про відвід слідчого судді.

Щодо зауважень на дії слідчого судді в аспекті порушення етичних норм поведінки та образ як самого заявника, так і прокурора, який приймав участь під час розгляду вищенаведених заяв ОСОБА_3 , перебування слідчого судді у стані неможливості здійснення правосуддя, то слід зазначити наступне.

Відповідно до Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів будь-яка стороння особа повинна утримуватися від дій, в тому числі висловлювань, що можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємними складовими їхнього статусу та гарантуються Конституцією та законами України.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Недопустимо втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, прояв неповаги до суду та встановлено відповідальності за такі діяння.

Недоторканність суддів не є особистим привілеєм, а як один з елементів статусу суддів має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя незалежним, неупередженим і справедливим судом. При чому заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання посади судді (статті 3, 8, 55 Конституції України)

Єдиним же органом, який вправі приймати рішення щодо наявності в діях професійного судді ознак дисциплінарного проступку є Вища кваліфікаційна комісія суддів України. Відтак є досить «необережними» висловлювання заявника про професійну непридатність слідчого судді та паплюження останнім свого статусу, не кажучи вже про обвинувачення у винесенні неправосудного рішення, і перебирання таким чином на себе не властивих повноважень по кваліфікації дій судді.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст.75,76 КПК України.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Незгода з тими чи іншими рішеннями суду чи слідчого судді не може бути підставами для відводу, а сумніви у дотриманні з боку останніх етичних норм мають бути встановлені компетентними органами, за відсутності рішення яких будь-які сумніви у не дотриманні вимог закону, а тим більше порушення таких вимог, професійними суддями є передчасними і такими, що можуть зазіхнути на їх незалежність.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1