Дата документу Справа № 316/2931/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/2931/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1579/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001020 від 19 вересня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Флорешта, Республіки Молдова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:
10.07 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 звернулися до суду з апеляційною скаргою на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 червня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки. На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 :

*не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

*повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію, про зміну місця проживання, роботи;

*періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 500,0 грн., та в рахунок грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000,0 грн., а всього 5 500,0 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 не погоджуючись з вироком суду першої інстанції просять його скасувати, закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину та вирішити питання щодо відшкодування витрат сплачених ОСОБА_6 за проведення експертизи.

В обґрунтування своїх доводів апелянти зазначають, що обвинувачення висунуте ОСОБА_6 не доведено зібраними доказами. Покази потерпілого та свідків, на які послався суд у вироку як на докази вини ОСОБА_6 , не підтверджують вину останнього. Експерту який проводив авто технічну експертизу підчас досудового розслідування були надані неправильні вихідні данні, через це, висновки експертизи в частині того, що дії ОСОБА_6 знаходилися в причинному зв`язку з ДТП є хибними. Апелянти зазначають про процесуальні порушення допущені, як під час досудового розслідування (не надання можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, призначення додаткової експертизи, тощо), так і підчас судового розгляду (необґрунтоване залишення без задоволення клопотання про допит експерта, не прийняття до уваги експертизи проведеної на замовлення сторони захисту).

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчиненні кримінального правопорушення скоєного при наступних обставинах.

19 вересня 2014 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Енергодарське шосе в м. Енергодарі, Запорізької області, з боку вул. Комсомольської в напрямку вул. Козацької.

В цей же час, попереду, у зустрічному йому напрямку, вздовж лівого краю проїжджої частини вул. Енергодарське шосе в м. Енергодарі рухався велосипедист ОСОБА_9 , який в районі міського залізничного вокзалу який розташований за адресою м. Енергодар, Енергодарське шосе 1, став переїжджати проїжджу частину вул. Енергодарське шосе зліва на право по ходу руху водія ОСОБА_6 .

Під час руху, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедиста ОСОБА_9 та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на потерпілого шляхом вживання заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, що передбачено п. 12.3. ПДР «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», порушуючи правила безпеки дорожнього руху, своєчасно вказані заходи до зменшення швидкості не вжив, в наслідок чого, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП, потерпілому ОСОБА_9 були завдані тілесні ушкодження, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої лобної кістки, забою головного мозку 1 ст., гемосінусу правої лобної пазухи та лівої основної пазухи, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння; закритого перелому поперечного відростка третього шийного хребця, що не був небезпечним для життя в момент заподіяння, але спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня - кваліфікується, як ушкодження середнього ступеня тяжкості; забитої рани статевого члена - кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; забитої рани голови - кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Водій ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Заслухавши доповідь судді; пояснення апелянтів, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка просила про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування вироку суду з підстав істотних порушень вимог КПК; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За вимогами ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону є такі порушення вимог цього КПК, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту, складеного 27 листопада 2014 року, ОСОБА_6 в якості обвинуваченого було допитано 27 листопада 2014 року, 28 листопада 2014 року підозрюваного було ознайомлено з матеріалами досудового розслідування, під час проведення цього ознайомлення обвинувачений дізнався про результати проведеної експертизи. Дії органів досудового розслідування не відповідали вимогам ст.ст. 221, 290-291 КПК України.

Відповідно до п.11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження стороною захисту було у відповідності вимог закону відкрито в якості доказу висновок експерта. Цей доказ не було взято до уваги, йому не дана оцінка. Клопотання захисника про виклик у судове засідання та допит експерта судом безпідставно було відхилено.

Приймаючи до уваги, що за наявності одних і тих же вихідних даних, висновки експертів, наданих суду є кардинально протилежними, суду необхідно вирішити питання про призначення та проведення експертизи, яка усуне існуючи протиріччя.

Стороною захисту були заявлені також і інші клопотання про виклик свідків обвинувачення, між тим і ці клопотання судом не були задоволені, що тягло за собою неповне з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у відповідності до ст.. 94 цього кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок, ухвалений судом відносно ОСОБА_6 не можна вважати, таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Констатуючи порушення обвинуваченого на захист, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в ході якого з дотриманням загальних засад кримінального провадження, зокрема забезпечення права обвинуваченого на захисти, та змагальності сторін розглянути обвинувальний акт та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 , за ч.3 ст.286 КК України, скасувати з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4