Провадження № 1-кп/752/511/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 4 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2013 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи намір на повторне таємне викрадення чужого майна, 16.03.2014 року, приблизно о 13:20 год., маючи при собі сумку, кишеньковий ліхтарик, викрутку, представившись електриком, зайшов у під`їзд № 2, будинку АДРЕСА_2 . Після чого спустившись по східцях у напівпідвальне приміщення даного під`їзду, шляхом декількох сильних ривків, на себе, відкрив електрощитову, звідки таємно викрав електричний лічильник, вартість якого складає 170 гривень. Під час скоєння крадіжки ОСОБА_7 , шляхом короткого замикання струменевої частини даної шафи, було знеструмлено будинок АДРЕСА_2 . В подальшому, обвинувачений викрадений електричний лічильник поклав до своєї сумки. Після чого з викраденим майном вийшов з під`їзду, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав суду про те, що 16.03.2014 р. біля 13:00-13:30 год. повертаючись із продуктового супермаркету, по вул. Володимирська, проходячи будинок 82-а, котрий раніше обслуговував працюючи в ЖЕО електромонтером згадав, що перед звільненням, пів року тому, у шафі електрощитової забув викрутку та плоскогубці, коли у цьому парадному в липні 2013 р. міняв автомат. Він підійшов до під`їзду, відкрив його, код знав бо працював там, і він був написаний на дверному косяку, позаду йшла жінка із собаками, поцікавилась куди він йде, на що він сказав що він колишній електрик і йому потрібно в електрощитову. Жінка у парадне не заходила, а залишилася з собаками на дворі. В парадному він підійшов до електрощитка, відкрив його, він не був зачинений, на ньому не було навісного замку, був засовчик, який заржавів і він його ривком відкрив. Побачив, що підгорає клема автоматичного вимакача, вирішив полагодити, оскільки вважав, що це його недолік, коли він працював. Коли він це робив у нього зіскочила викрутка та сталося електрозамикання. У нього впала викрутка вниз, на 1-2 хв. він осліп, нічого не бачив. Жінка зайшла у парадне та спитала що сталося, на що він відповів, що замкнуло. Після він підняв із низу шафи викрутку і автоматичний не працюючий вимикач, який він міняв під час робити в ЖЕО, з переляку від вибуху підняв його і поклав у сумку, та вийшов із парадного. Підходячи до свого будинку побачив, що автомат обгорілий та викинув його. Повідомив, що лічильника він не крав, там його не було, навіть тоді, коли він працював у ЖЕКу. Місце лічильника зліва зверху, а автомат, що підгорав знаходився на рівні пояса посередині шафи, а тому він не міг викрасти лічильник із таким положенням рук. Також зазначив, що в той супермаркет поїхав, оскільки в той день там була акція на пиво. Позов не визнав та просив виправдати його.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, представник потерпілого ОСОБА_5 уточнила їх позовні вимоги та показала суду що у КП «ЖЕО 107» претензії до обвинуваченого на 170 грн. Було відомо, що викрадений однофазний лічильник і знеструмлено будинок. Директор ЖЕО написав заяву в міліцію. З камер фірми, яка орендує приміщення у цьому парадному було видно, їхнього колишнього співробітника. Шкода їм не відшкодована.
Свідок ОСОБА_8 показав суду, що раніше він працював у КП «ЖЕО 107». 16.03.2014 р. йому зателефонувала диспетчер і дала йому 4 заявки: 2 по вул. Володимирська, по вул. Саксаганського та по вул. Жилянській. Коли він пішов на АДРЕСА_2 , то побачив розкурочену електрощитову. На всіх електрощитових містяться замки, однак куди дівся замок із щитової він не знає. Крім того, в електрощитовій був відсутній лічильник, а за тиждень до цього він був у нього там була заявка і він особисто його бачив. Також він бачив відео, на якому ОСОБА_9 викрав лічильник та сталося замикання.
Свідок ОСОБА_10 показала суду про те, що того дня була неділя, вона була на Володимирській, 82-а, вигулювала собак. Перед входом у парадне зупинився чоловік та спитав у неї код, та сказав, що він електрик, вона йому його повідомила. Через пару хвилин вона почула взрив, заглянула у парадне та спитала, обвинувачений відповів їй «я ж електрик, я в цьому домі вже був». Після чого він одразу вийшов. Коли вона подивилась що там, то побачила «розкурочену щитову», він щось колупав там. Виходив він дуже швидко. Їй дуже соромно, що вона повідомила йому код.
Свідок ОСОБА_11 показав суду про те, що у той день він перебував в офісі на АДРЕСА_2 , дивився телевізор, під ним знаходився монітор відео спостереження. Він побачив спалах у камері, спалах розсіявся і він побачив, що у щитовій щось робить якась людина подумав, що то електрик. Він через декілька хвилин взяв велику сумку і вийшов на вулицю. Він зрозумів, що електрики із такими сумками не ходять, вийшов у коридор, побачив розволочену щитову, вийшов на вулицю там стояла жінка, а чоловіка вже не було. Він не звертав увагу чи був раніше там лічильник, побачив, що чогось не вистачає. Вже коли жінка викликала електрика, то той сказав, що пропав лічильник.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
- протоколом огляду місця події із фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто цокольне приміщення під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 згідно якого виявлено відсутність лічильника (т. 1 а.с. 15-21);
- актом комісійного обстеження від 17.09.2014 р., відповідно до якого провели комісійне обстеження на предмет виявленого пошкодження в будинкових електрощитових, за адресою: АДРЕСА_2 виявили відсутність лічильника однофазного 1 шт. (т. 1 а.с. 28);
- довідкою, відповідно до якого вартість однофазного лічильника, що перебуває на балансі Дирекції, який встановлений у 1999 р. за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням зносу становить 170 грн. (т. а.с. 29-39.1)
- відеозаписом, на якому відображено ОСОБА_3 , який перебуває у вказаному парадному біля щитової (т. 1 а.с. 64 а),
- слідчим експериментом із фото таблицями до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 вказав на шафу електрощитової та повідомив, що 16.03.2014 р. відчинив дану шафу сильними ривками на себе, після чого викрав із неї однофазний автоматичний вимикач, який помістив до власної сумки та вийшов із під`їзду (т. 1 а.с.102-108)
- копіями із журналу реєстрації заявок до аварійної служби, відповідно до яких поясненя обвинуваченого з приводу заміни ним у липні 2013 р. автоматів у цьому під"їзді спростовуються, оскільки в липні 2013 р. такі роботи не проводились, а не ним, а не іншими працівниками (т. 2 а.с. 62-66).
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці) з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, є необґрунтованим і свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшло, а тому кваліфікуюча ознака ч. 3 ст. 185 КК України - проникнення у приміщення підлягає виключенню з обвинувачення на підставі наступного.
В даному випадку електрощитова, з якої був викрадений лічильник, не являється «іншим приміщенням» в розумінні ч. 3 ст. 185 КК, оскільки вона несе функцію убезпечення інших осіб від ураження струмом, і є невід"ємною частиною знаходження у ній електричних приборів з технічної точки зору, за таких обставин, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_3 кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Суд не приймає до уваги розрахунки про сплату спожитої електроенергії, так як сплата за нормами, а ні підтерджує, а ні спростовує фактичну наявність або відсутність лічильника в даному під"їзді на момент вчиненя кримінального правопорушення (т. 2 а.с. 67-73).
Показання обвинуваченого та позицію захисту щодо того, що обвинувачений не міг викрасти лічильник із положенням рук на рівні пояса, та те, що забирав він не лічильник, а автомат, суд не приймає до уваги та розцінює їх як позицію захисту і намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими судом доказами у їх сукупності. При цьому суд також враховує і особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення з електрощитової автоматичних вимикачів та контакторів вчинене групою осіб.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, суд не враховує як обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно, оскільки вона передбачена як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи що він раніше судимий за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2013 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, тобто сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 05.05. 2014 року (день фактичного затримання).
Цивільний позов, уточнений представником потерпілого про відшкодування матеріальних збитків обвинуваченим ОСОБА_3 на користь КП «ЖЕО-107» на суму 170 грн. підлягає задоволенню.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2013 р. остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 30.09.2014 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання його попереднє ув`язнення, починаючи з 05.05.2014 року по 29.09.2014 року, включно.
Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальних збитків обвинуваченим ОСОБА_3 на користь КП «ЖЕО-107» задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь КП «ЖЕО-107» 170 (сто сімдесят) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін, - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1