Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3766/15-к
Провадження № 1-кп/553/266/2015
В И Р О К
Іменем України
06.11.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000895 від 09.10.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине, Полтавської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, студента 2 курсу ДНЗ «Полтавський політехнічний ліцей», не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Матяшівка, Великобагачанського району, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчинили умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, які вони скоїли за таких обставин.

31.08.2015 року близько 02 год. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою слідством особою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання відкрито викрали у ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон «Lenovo

А536», вартістю 2 599 грн., в якому знаходилось програмне налаштування, вартістю 199 грн., що знаходився у неї в правій руці. Після чого, з викраденим, з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили останній майнової шкоди на загальну суму 2798 грн..
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 свою вину в скоєному визнали повністю, щиро розкаялися, суду в подробицях розповіли за яких обставин скоїли дані злочини.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність у зв`язку з виїздом за кордон та зазначає, що жодних претензій не має, а збитки завдані їй відшкодовані.
Частиною 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки прокурор, обвинувачені, захисник неповнолітнього обвинуваченого та законний представник, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникає, судом роз`яснено прокурору, обвинуваченим та їх захисникам, що у такому випадку вони будуть позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджував інші докази по справі.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вони скоїли умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, данні про винних осіб, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 скоїли тяжкий злочин, раніше не судимі.

Як вбачається з довідок Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, Полтавського обласного наркологічного диспансеру, Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на обліку у даних установах не перебувають.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини та дані про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які за місцем проживання, а обвинувачений ОСОБА_4 і за місцем навчання характеризуються посередньо, щиро розкаюються у скоєному, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе при призначені їм покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши до них вимоги ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередню домашній арешт.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити попередню домашній арешт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1