печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань ПРечерського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою та просив скасувати арешт нерухомого майна земельної ділянки площею 0,15га за адресою: Київська область СМТ Гостомель вулиця Київська 21 кадастровий номер :016:101:0028, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року у справі номер 757/5652/15-к в рамках кримінального провадження номер 0000187 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, що знаходиться у провадженні Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області /реєстраційний номер обтяження 9383152/. Заявник посилався на таке: 26 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса для вчинення окремих дій щодо належної йому земельної ділянки, що знаходиться за вищевказаною адресою. Але під час підготовчих дій нотаріус з,ясував, що на вказану ділянку накладений арешт Печерським районним судом міста Києва на підставі ухвали від 19 лютого 2015 року в рамках кримінального провадження. Враховуючи вимоги ст. 98 КПК України речовими доказами визначені матеріальні об,єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. ОСОБА_3 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. Вказана земельна ділянка не є предметом кримінального правопорушення, вона також не одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вона належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року та придбана у громадянина ОСОБА_5 , який мешкає в місті Житомирі. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі номер 2206. Крім того, така форма обтяження як визнання речовими доказами не передбачена законодавством в якості підстави обтяження майна. Крім того, п.3 ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко і імперативно спеціально визначає на підставі якого документу здійснюється арешт майна. До судового засідання заявник не прибув просив розглядати клопотання на підставі наданих документів.

Прокурор або слідчий, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання за їх відсутністю.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Головним управлінням Служби безпеки України в місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000187 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі номер 757/5652/15-к в рамках вказаного кримінального провадження було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: Київська область смт Гостомель вулиця Київська 21 кадастровий номер

:016:101:0028, реєстраційний номер обтяження 9383152.

Як вбачається з матеріалів, наданих до клопотання, вказана земельна ділянка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 2206. Продавцем за вказаним договором є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . На час укладення договору купівлі-продажу відповідно до п.6.3.2 Договору вказана земельна ділянка згідно з Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під арештом не перебувала.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази. Враховуючи, що у ст. 98 КПК України речовими доказами визначені матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, відсутні підстави визнавати речовим доказом земельну ділянку, отриману фізичною особою на підставі закону та у порядку, передбаченому таким законом. У відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна, однак арешт майна свідка чи потерпілого, не допускається, навіть якщо це майно було визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.1267 КПК України. Відповідно до п.2.6.2 Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними /яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення/, обвинуваченими /особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведе, відсутні, передбачені діючим законодавством підстави для накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваними.

Як встановлено у судовому засіданні, арештована земельна ділянка, що належить ОСОБА_3 не є ані предметом кримінального правопорушення, ані одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, як зазначає у клопотанні ОСОБА_3 , відповідно до положень ст.ст. 3867, 388 ЦК України про факти можливого порушення законодавства України в ході виділення Гостомельською селищною Радою громадянинові ОСОБА_5 вищевказаної земельної ділянки, заявник не знав і не міг знати, тобто є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки. Ст. 388 ЦК України передбачені виключні підстави витребування майна від добросовісного набувача, які у випадку придбання ним майна у визначений ст.388 ЦК України перелік не входять. Таким чином, при вирішенні питання щодо арешту майна суд не врахував правові підстави для арешту майна заявника та наслідки арешту майна для інших осіб. Як вбачається з викладеного, до заявника не може бути пред,явлений цивільний позов у кримінальному провадженні та його майно не підлягає конфіскації, з урахуванням того, що заявник не притягується до будь-якої відповідальності у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, така форма обтяження, як визнання речовим доказом не передбачена чинним законодавством в якості підстави обтяження майна. Більш того, п.3 ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко та імперативно спеціально визначає на підставі якого документу здійснюється арешт майна.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає клопотання підлягаючим задоволенню.

На підставі ст. ст. 84, 98, 131, 167, 170 174, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,15га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :016:101:0028, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 в реєстрі номер 2206, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року у справі номер 757/5652/15-к в рамках кримінального провадження номер 0000187 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 366 КК України, що знаходиться у провадженні Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області /реєстраційний номер обтяження 9383152/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя