Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-169/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" грудня 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого Войнаревич М. Г.

при секретарі Сіваченко Л. В.,

з участю прокурора Новаківського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, інваліда 3 групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому що він, працюючи головою правління ОСОБА_2 сільського споживчого товариства з 1992 року до січня 2007 року і являючись службовою особою, діяльність якої пов'язана з виконанням адміністративно-господарських обов'язків, на яку відповідно до п. 28 Статуту ОСОБА_2 ССТ, затвердженого на загальних зборах членів споживчого товариства від 15 січня 2001 року покладено обов'язок вирішувати всі господарсько-фінансові задачі для ефективного беззбиткового функціонування роботи споживчого товариства, укладати договори і угоди, здійснювати контроль планово-економічної роботи споживчого товариства і яка несе персональну відповідальність за обґрунтованість і законність прийнятих нею рішень та за впровадження їх в життя, використовуючи своє службове становище в особистих інтересах всупереч інтересам служби, в порушення вимог ч.4 п.1 розділу IV Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України (Укоопспілки), затвердженої постановою 13 з'їзду споживчої кооперації України від 19.12.2000 року, п.п.4.1-5.9 розділу V "Порядок продажу громадського майна (основних засобів)" Положення про громадське майно (основні засоби) споживчої кооперації України, затвердженого постановою 3-х зборів Ради Укоопспілки від 25 січня 2006 року, відповідно до яких об'єкти основних засобів споживчого товариства, які зараховані до неподільного громадського майна споживчої кооперації, не можуть бути продані, безоплатно передані, внесені до статутного капіталу інших підприємств, передані в заставу, фінансовий лізинг, у відсутність відповідних документів на право власності, без отримання згоди на реалізацію основних засобів споживчого товариства від облспоживспілки і райспоживспілки, без проведення оцінки на предмет визначення дійсної вартості цього майна, без проведення відповідного аукціону, нотаріального посвідчення та державної реєстрації, 30 серпня 2006 року уклав угоду № 103 від імені ОСОБА_2 ССТ з Пагурецьким ССТ, співзасновником і співвласником якого він являвся, про продаж-купівлю магазину по вулиці І. Богуна, 75 м. Хмільника за 55000 грн., який перебував на балансі ОСОБА_2 ССТ, без згоди райспоживспілки і облспоживспілки, у відсутність правовстановлюючих документів на право власності на цей магазин, без визначення дійсної вартості цього майна суб'єктом оціночної діяльності і відповідною комісією товариства, проведення аукціону, нотаріального посвідчення договору і державної реєстрації майна, в той час як вартість зазначеного магазину складала 268769 гр. 77 коп., в подальшому вніс на рахунок Пагурецького ССТ 55000 грн. як пайовий внесок в дане споживче товариство і вжив заходів для перерахування зазначених коштів з рахунку Пагурецького ССТ на рахунок ОСОБА_2 ССТ та відповідно до накладної від 29 серпня 2006 року передав будівлю магазину Пагурецькому ССТ, чим спричинив членам споживчого товариства матеріальну шкоду в розмірі 223769 гр. 77 коп.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання в якому просить направити матеріали кримінальної справи для проведення додаткового розслідування з мотивів неправильності проведення попереднього слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, органами досудового слідства було порушено норми процесуального законодавства, зокрема:

- обвинувальний висновок не відповідає вимогам ст. 223 КПК України;

- кваліфікація дій ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні;

- існують протиріччя в показах свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 між собою та між показами підсудного ОСОБА_1;

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч.3 КК України не визнав. Пояснив, що працюючи головою правління ОСОБА_2 ССТ з осені 1992 року до січня 2007 року він керувався Законом України Про споживчу коопераціюта Статутом ОСОБА_2 ССТ, рішення про продаж приміщення магазину він не приймав, а таке рішення було прийнято на зборах пайовиків членів ОСОБА_2 ССТ, однак його продаж фактично не відбувся, збитків системі споживчої кооперації не завдано, будь яких дій, що містять ознаки злочину він не вчинював.

В судовому слідстві встановлено, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи які б свідчили, що магазин по вул. Івана Богуна в м. Хмільнику дійсно належить ОСОБА_2 сільському споживчому товариству, а є тільки довідка голови правління Хмільницького РайСТ про те, що рішенням правління Вінницької облспоживспілки цей магазин був проданий ОСОБА_2 споживчому товариству (т. 1 а.с.73). Сам договір в матеріалах справи відсутній. Вирішення питання правової належності магазину в даному випадку є необхідним, оскільки дає відповідь кому була спричинена шкода в результаті злочинних дій ОСОБА_1

Суду не зрозуміло на підставі яких доказів зроблено висновок, що магазин взагалі був проданий і що ОСОБА_2 споживчому товариству була спричинена шкода в сумі 223769,77 грн. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 30 серпня 2006 року вніс на рахунок Пагурецького споживчого товариства як особистий пайовий внесок 55000 грн., які в цей же день перерахував на рахунок ОСОБА_2 ССТ. В справі немає жодного документа який би свідчив про те, що магазин перейшов у власність Пагурецького ССТ. Накладна від 29 серпня 2006 року не може бути доказом передачі магазину Пагурецькому ССТ, оскільки мова йде про нерухоме майно і факт передачі мав би бути засвідчений у встановленому законом порядку. Про це свідчить і рішення Господарського суду Вінницької області від 26 січня 2010 року про те, що угода № 103 від 30 серпня 2006 року про продаж магазину визнана нікчемною, недійсність якого встановлена законом саме через чисельні порушення цивільного законодавства з боку ОСОБА_2

Представник цивільного позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні від цивільного позову від 07.03.09. № 668 про визнання правочину, укладеного з перевищенням повноважень та без відповідного дозволу недійсним відмовилась.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідуванняповернення справи на додаткове розслідування можливе як за клопотанням учасників процесу, так і з ініціативи суду.

Суд, дослідивши заявлене прокурором клопотання, думку підсудного ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи вважає, що неправильність та неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, тому заявлене клопотання підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що під час судового слідства виявлені недоліки, які були допущені під час досудового слідства і не можуть бути усунуті на судовому слідстві. Якщо не буде досліджено обставин, зазначених у постанові про повернення справи на додаткове розслідування, проведене досудове слідство може бути визнано однобічним і неповним, що є підставою для скасування вироку та повернення справи на додаткове розслідування (п.1 ч.1 ст.367 КПК України). За таких обставин справа підлягає поверненню на проведення додаткового слідства. В разі неможливості при проведенні додаткового розслідування усунути неправильність та неповноту, які допущені досудовим слідством, є доцільним вирішити питання про звільнення ОСОБА_1, обвинуваченого за ст. 365 ч. 3 КК України, від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 необхідно залишити попередній - підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 223, 228, 281 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст. 365 ч. 3 КК України повернути Хмільницькому міжрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Постанову можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її винесення.

Суддя: ОСОБА_7