Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1069 2010р. Головуючий в 1-й інстанції Чирський Г.М.
Категорія ч.З cm. 185 КК України Доповідач - Грушицький А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця «28» дня

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Грушицького А.,

суддів Післєгіної Л.М., Красновського І.В.,

з участю прокурора Пагуби Д.В.,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 9 квітня 2010 року.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ОСОБА_5, Херсонської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ОСОБА_5, АДРЕСА_1, раніше не судимого

за ч.З ст.185 КК України із застосуванням ст..69-1 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки

за ч.З ст.15, ч.З ст. 185 КК України позбавлення волі строком на три роки шість місяців

за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст..69-1 КК України до позбавлення волі строком на п'ять років.

На підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

ОСОБА_3, 11 липня 1980 року

народження, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Федерації, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч.З ст.185 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки

за ч.З ст.15, ч.З ст. 185 КК України позбавлення волі строком на три роки шість місяців

На підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 . було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, в силу ст. 89 КК

за ч.З ст.185 КК України із застосуванням ст.69-1 КК України до позбавлення волі

строком на чотири роки

за ч.З ст.15, ч.З ст. 185 КК України позбавлення волі строком на три роки шість місяців

На підставі ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 . було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку три роки.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

На засуджених покладено обов'язки передбачені п. п.2-4 ст. 76 КК України.

Вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів при наступних обставинах.

30 липня 2008 року, в період часу з 2.00 год. по 4.00 год., ОСОБА_2 знаходячись на території гаражного кооперативу «Сокіл», розташованого по вулиці Горького в м. Н.Каховка Херсонської області, шляхом злому замка проник в гаражне приміщення №70 звідки таємно викрав майно, що належало ОСОБА_7, а також заволодів транспортним засобом останнього - мотоциклом Матрікс 125, чим спричинив йому шкоду на загальну суму 10404 гривень.

28 лютого 2009 року, в період часу з 3.00 до 4.30 год., ОСОБА_2, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходячись на території гаражного кооперативу «Сокіл», розташованого по вулиці Горького в м. Н.Каховка Херсонської області, шляхом злому замка проникли в гаражне приміщення №628 звідки таємно викрали майно що належало ОСОБА_8 на загальну суму 6020 гривень, чим спричинили йому шкоду на вказану суму.

В ніч з 2 березня 2009 року на 3 березня 2009 року ОСОБА_2і, ОСОБА_6, ОСОБА_9, за попередньою змовою між собою, повторно, знаходячись в гаражному кооперативі «Южний», розташованому по вулиці Щорса в м. Н. Каховка херсонської області, шляхом злому замка проникли в гаражне приміщення № 688 звідки таємно викрали майно що належало ОСОБА_10 на загальну суму 13300 гривень, чим спричинили йому шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в ніч з 21 березня 2009 року на 22 березня 2009 року, ОСОБА_2і., за попередньою змовою з ОСОБА_4, ОСОБА_3, повторно, , знаходячись в гаражному кооперативі «Славутич», розташованому по вулиці Зорге в м.Н.Каховка Херсонської області, шляхом пролому стіни проникли в гаражне приміщення №109 звідки таємно викрали майно що належало ОСОБА_11 на загальну суму 12510 гривень, чим спричинили йому шкоду на вказану суму.

Крім того, 31 березня 2009 року, ОСОБА_2і., ОСОБА_4, ОСОБА_9, за попередньою змовою між собою, повторно, знаходячись в гаражному кооперативі «Южний», розташованому по вулиці Щорса в м. Н.Каховка Херсонської області, шляхом злому замка проникли в гаражне приміщення №1540 звідки намагалися таємно викрасти майно що належало ОСОБА_12 на загальну суму 32313 гривень, але свій умисел не довели до кінця, оскільки ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції на місці злочину.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом кримінального закону, порушив питання про скасування вироку, та призначення засудженим покарання без застосування ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

На дану апеляцію захисник засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 подав заперечення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, які в судових дебатах та останньому слові просили вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. З ст. 28 КК України, злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об'єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об'єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

З показань, засуджених, даними ними як під час досудового слідства так і в судовому засіданні, вбачається, що пропозиції вчинити крадіжки надходили не лише від ОСОБА_2І, а від всіх учасників, а саме по епізодам вчинення крадіжок у ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 засуджені спільно приймали рішення про вчинення злочину. Обставини вчинення злочину, обґрунтовано дають підстави вважати, що злочини було вчинено без ретельної підготовки, розробки детального плану, керування дій з боку ОСОБА_2 По кожному епізоду дії учасників злочинів носили взаємний узгоджений характер, направлений на досягнення єдиного результату.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові , коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено факт ретельної довгострокової підготовки до злочину з боку засуджених, лідерської ролі ОСОБА_2, а також факту розподілу грошей, отриманих від реалізації викрадених речей, між засудженими, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано перекваліфікував дії засуджених з ч.5 ст. 185 на ч.З ст. 185 КК виключивши кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину організованою групою.

На думку колегії суддів, аналогічно безпідставними є доводи апеляції прокурора щодо невірної додаткової кваліфікації судом дій засуджених за ст. 15 КК України, по епізоду викрадення майна у ОСОБА_12, оскільки з матеріалів справи вбачається, що засуджені, після того як заволоділи майном потерпілого склали його біля гаража та не мали реальної можливості розпоряджатися ним.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що дії засуджена правильно кваліфіковано за ч.З ст. 185 КК України та за ч.З ст. 15, ч.З ст. 185 КК України.

Покарання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 призначені відповідно до вимог ст. 65 КК України. Судом першої інстанції з достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу, винних які позитивно характеризуються. На думку колегії суддів, призначене засудженим покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Колегія також враховує те, що засуджені дають належну оцінку своїй поведінці, добровільно й у повному обсязі відшкодували потерпілим завдані збитки що свідчить про їх щире каяття, а тому підстав для призначення більш суворого покарання, з мотивів наведених у апеляції прокурора, не вбачається.

Доводи апелянта, що суд не міг звільнити засуджених від відбування покарання є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі строком не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливе виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Новокаховсь міського суду Херсонської області від 9 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 без зміни.

Судді: