АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5310/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/247/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - повернення обвинувального акта
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Тернополя у кримінальному провадженні №0001925 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 27 травня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_6 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, жителя АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, з підготовчого судового засідання повернутий прокурору прокуратури м. Тернополя.

Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції мотивував постановлене рішення тим, що він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить висунутого обвинувачення ОСОБА_6 , а містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.367 КК України. При цьому виклад фактичних обставин є неконкретним і суперечить правовій кваліфікації дій обвинуваченого та не містить усіх необхідних обставин, які у відповідності до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 своїми діями, що виразились у неналежному виконанні своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст.367 КК України, у викладі фактичних обставин слідством не вказано форму вини обвинуваченого, в чому конкретно вона полягає, лише констатовано, що він неналежно виконав службові обовязки, проте, які саме, в який спосіб, з яких мотивів, не зазначено.

Також суддя в ухвалі вказав, що в обвинувальному акті не зазначено, всупереч яких положень чинного законодавства діяв чи мав діяти ОСОБА_6 при виконанні своїх службових обовязків, що саме він порушив стосовно конкретних нормативних актів.

І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що, всупереч тверджень суду, обвинувальний акт складено з додержанням вимог ст.291 КПК України, а повернення обвинувального акту з причин незрозумілості для суду кваліфікації дій обвинуваченого та неконкретності обвинувачення є незаконним та протирічить вимогам ст.314 КПК України.

При цьому зазначає, що у підготовчому провадженні не вирішуються питання про доведеність вини обвинуваченого, не вдаються до оцінки доказів та не перевіряються процесуальні рішення, які були прийняті під час досудового розслідування, оскільки це прерогатива суду під час кримінального судового розгляду, завданням же підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, тому суд першої інстанції, в порушення вимог ст.314 КПК України на попередньому судовому засіданні розглядав кримінальне провадження по суті, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечують проти задоволення апеляції прокурора і просять ухвалу місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст.314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пунктами 1 - 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст.337 КПК України.

А відтак, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті /частини статті/ Кримінального кодексу України можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину.

Тому під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є одним із завдань підготовчого судового засідання, суд повинен перевірити обвинувальний акт на дотримання при його складанні вимог ст. 291 КПК України, в т.ч. шляхом надання правової оцінки відповідності викладених в обвинувальному акті встановлених обставин вчинення злочинів та формулювання обвинувачення тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статей /частин статей/ Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якими, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Як убачається з обвинувального акта, в ньому викладено формулювання обвинувачення окремо від фактичних обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, згідно обвинувального акта, ним обвинувачується ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України.

Диспозиція ч.2 ст.367 КК України передбачає відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них,що спричинило тяжкі наслідки.

При цьому слід враховувати, що для наявності обєктивної сторони недбалості необхідно встановити: 1/нормативний акт,яким визначається компетенція службової особи; 2/коло службових обовязків, покладених на неї цим актом у встановленому законом порядку; 3/які конкретні обовязки й у якому порядку вона повинна була виконати у даній обстановці; 4/чи мала вона можливість виконати ці обовязки у даній конкретній обстановці; 5/у чому саме виявилися допущення нею порушення службових обовязків; 6/які наслідки спричинили ці порушення; 7/чи знаходилися вони у причинному звязку з наслідками, що настали.

Проте, слідчий, сформулювавши в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України, з яким погодився і прокурор, не зазначив, на виконання якого саме конкретного рішення по при загальні твердження щодо порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог Закону Про виконавче провадження був ним накладений арешт на майно гр. ОСОБА_9 , в чому виразилась в звязку з цим його службова недбалість, а також кому саме спричинена шкода, враховуючи твердження того ж слідства, що ОСОБА_10 хоча і є потерпілим у даному кримінальному провадженні, але арешт був накладений на приміщення, які є обєктами самовільного будівництва, що також суперечить вимогам ст.55 КПК України щодо визначення поняття потерпілий.

А відтак, як правильно вказав у своєму рішенні суд першої інстанції, як викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, так і формулювання обвинувачення суперечать одне одному, тобто обвинувальний акт фактично не містить належного формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.367 КК України.

За викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст.291 КПК України, і вважає обґрунтованим рішення про повернення його прокурору для усунення недоліків, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України.

Між тим, зазначивши в ухвалі про повернення обвинувального акта в тому числі з підстав ймовірної непричетності ОСОБА_6 до вказаного правопорушення, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, дані посилання суду першої інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайсуду від 27 травня 2015 р., якою повернуто прокурору прокуратури м. Тернополя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №10001925 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Тернопільського міськрайсуду від 27 травня 2015 р. вказівку на повернення обвинувального акта з підстав можливої непричетності ОСОБА_6 до вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2