Славутицький міський суд Київської області
ВИРОК

іменем України

28 березня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Мазепі Т.В., з участю:

прокурора Котяша А.І.,

потерпілого ОСОБА_1,

його законного представника ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працює у ТОВ «Промкомплект» бетонярем, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. фактичне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) при наступних обставинах.

31 січня 2011 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, проходячи біля будинку № 3 Ленінградського кварталу м. Славутича Київської області, побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_1, який у цей час розмовляв по мобільному телефону і у нього виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону «SAMSUNG SGH і 710». який той тримав у руці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_1, взяв його рукою за плече і поклав на землю, після чого вихопив з руки ОСОБА_1 його мобільний телефон «SAMSUNG SGH і 710» вартістю 2 112 гривень з картою пам'яті micro SD GB вартістю 66 гривень та SІМ - картою оператора мобільного зв'язку «МТС» вартістю 10 гривень із залишком грошей на рахунку на суму 35 гривень, відкрито викравши таким способом майно потерпілого загальною вартістю 2 223 гривні, після чого з місця злочину втік і розпорядився викраденим чужим майном на свій розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у скоєному злочині визнав повністю, давати показання суду відмовився, підтвердивши правильність своїх показань під час досудового слідства.

Згідно оголошених у судовому засіданні показань підсудного під час досудового слідства, які оголошені у судовому засіданні, ОСОБА_3 як підозрюваний, а потім як обвинувачений показав, що 31.01.2011 р. ввечері після того як барі випили з товаришем приблизно по 250 грам горілки, пішли гуляти містом. Проходячи біля будинку № З Ленінградського кварталу, він побачив хлопця, який ішов їм назустріч, розмовляючи по мобільному телефону. В цей момент він вирішив відібрати у хлопця мобільний телефон. З цієї метою підійшов до нього, взяв за плече і нахилив його назад, від чого хлопець втратив рівновагу і впав на землю. Тоді він другою рукою вихопив у нього мобільний телефон без кришки від батареї і побіг з ним за ріг будинку. У подальшому сім-карту викинув, а телефон лишив собі. Того ж вечора потерпілий з іншим чоловіком намагалися його затримати, але він утік. 2 лютого 2011 року його затримали працівники міліції, яким він зізнався у викраденні мобільного телефону і добровільно його видав працівникам міліції у присутності понятих (а.с.50-52, 61-63).

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України суд за згодою учасників процесу визнав доцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не : оспорюються, і обмежився у судовому засіданні дослідженням показань підсудного, які він пав під час досудового слідства та підтвердив у судовому засіданні.

Оцінивши показання підсудного та перевіривши матеріали справи, які узгоджуються з ними, суд дійшов висновку про доведеність вини підсудного в інкримінованому злочині.

Дії підсудного органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.І ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), оскільки доведені у .удовому засіданні дії підсудного відповідають цим ознакам.

Призначаючи покарання підсудному відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинений підсудним злочин за правилами ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, підсудний раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується формально позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря- психіатра, не одружений, дітей не має, має постійне місце роботи та постійне місце проживання. Разом з тим страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, зі шкідливими наслідками, проте на даний час лікування від алкоголізму не потребує.

Як обставини, що пом'якшують покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину і не враховує щире каяття, оскільки підсудний як під час досудового слідства так і в судовому засіданні щиро не покаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, суд вважає за неможливе призначення підсудному більш м'яких за позбавлення волі видів покарання, які передбачені санкцією статті 1 86 ч. 1 КК України.

Разом з тим, призначаючи підсудному покарання у виді позбавлення волі, суд враховує тяжкість злочину, обставини справи, поведінку підсудного після вчинення злочину, думку потерпілого та його законного представника, вважає за можливе виправлення підсудного без відбування призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України, встановленням йому іспитового строку та покладення певних обов'язків. передбачених у ст. 76 цього Кодексу.

За правилами ст. 81 КПК України речові докази по справі - мобільний телефон з кришкою батареї слід повернути власнику.

Судових витрат по справі немає.

Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу підсудному до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. 323, 324, 327, 330-335, 337-339 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки та покладенням на засудженого протягом іспитового строку таких обов'язків з передбачених ст. 76 цього Кодексу:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

повідомляти КВІ про зміну своїх місць проживання та роботи; періодично з'являтись на реєстрацію до КВІ.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити у виді підписки про невиїзд з місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG SGH і 710» з кришкою батареї звернути потерпілому або його законному представнику.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя