Справа № 214/7420/15-к
1-кп/214/678/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, на утримання неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не маючи ліцензії на здійснення операцій з металобрухтом та не маючи права займатися прийомом від населення металобрухту, маючи умисел, направлений на систематичне здійснення діяльності по прийому лому чорних металів, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, у порушенням вимог ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (з відповідними змінами), а також у порушення п. 26 ст. 9 Закону України «Про ліцензування відповідних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року (з відповідними змінами), у період часу з 25.07.2015 року по 12.08.2015 року, знаходячись у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого на території ГБК «СТАРТЕР» у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, за адресою: вул. Кубанська, незаконно займався прийомом від громадян брухту чорних металів: 12.08.2015 року прийняв від ОСОБА_5 брухт чорних металів за ціною 2 грн. 50 коп. за 1 кг, а всього прийняв за вказаний період 318 кг брухту чорних металів, які незаконно зберігав у приміщенні вищезазначеного гаражу, проте 12.08.2015 року на підставі добровільно наданого від нього письмового дозволу було проведено огляд у вищезазначеному гаражному приміщенні, в ході якого незаконно прийнятий металобрухт загальною вагою 318 кг, електроні ваги НПВ-300, загальною вантажопідйомністю 300 кг та грошові кошти в розмірі 46 грн. у нього були оглянуті та вилучені працівниками міліції.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 213 КК України, за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, організація незаконного пункту прийому та схову металобрухту.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім показань обвинуваченого судом досліджені письмові документи, які підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під диспансерним чи під психіатричним наглядом не перебуває (а.с.45-47).

Суд, ураховуючи думку учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під диспансерним чи під психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у вигляді металобрухту чорних металів вагою 318 кг, який перебуває на зберіганні ТОВ «Валкос груп», вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 46 грн. та електронних ваг, які знаходяться в камері схову Саксаганського РВ КМУ, передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .