АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/471/2012 Номер провадження 10/1690/471/2012Головуючий у 1-й інстанції Альошина Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 248 КК України СТ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Захожай О.І.

суддів: Маліченко В.В., Довгаль С.А.

з участю

прокурора: Кармазіна І.В.

скаржник ОСОБА_2

розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали справи за апеляцією помічника прокурора Миргородської міжрайонної прокуратури Полтавської області

на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2012 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою задоволено скаргу директора Миргородського госпрозрахункового мисливсько-рибальського підприємства Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи від 17.06.2011 року за ознаками ч.2 ст. 248 КК України та скасовано постанову про порушення кримінальної справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Миргородського міжрайонного прокурора Полтавської області Передерія А.А. від 17.06.2011 року порушено кримінальну справу, за фактом незаконного полювання за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 248 КК України, в якій зазначено, що 20.01.2011 року в лісовому обході №3 мисливських угідь Миргородського ГМРП невстановлені особи умисно, за попередньою змовою групою осіб, порушуючи правила полювання, вполювали дикі тварини, а саме: 5 диких кабанів і 1 козулю.

ОСОБА_2, будучи директором Миргородського госпрозрахункового мисливсько-рибальського підприємства Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок звернувся до суду зі скаргою про скасування вказаної постанови, оскільки вважає, що кримінальна справа стосується його інтересів, так як при проведенні виїмки та обшуку була вилучена вся бухгалтерська, звітна, кадрова, податкова документація, накази по підприємствe, що унеможливлює виконання ним його посадових обовязків щодо ведення бухгалтерської та звітної документації. Вказує, що суми збитків, яка складає 58000 грн., недостатньо для порушення кримінальної справи за сказаною статтею.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції вказав, що не дивлячись на всі міри суду, слідчий Фоменко О.М. не надав матеріали кримінальної справи, які необхідні суду для прийняття рішення, тому суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 236-8 КПК України це є підставою для скасування постанови про порушення кримінальної справи.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування постанови суду та направлення матеріалі до суду на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що суд не мав права посилатися на вказану в постанові норму. Окрім цього зазначив, що вказана постанова про порушення кримінальної справи не стосується інтересів директора Миргородського ГМРП ОСОБА_2

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, пояснення скаржника ОСОБА_2, який заперечив проти заявленої апеляції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції приходить до висновку, що подана апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України одним із приводів до порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Частиною 2 статті 94 КПК України передбачено, що кримінальна справа може бути порушена лише в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Частиною 2 ст. 248 КК України передбачається покарання за Порушення правил полювання, якщо воно заподіяло істотну шкоду, а також незаконне полювання в заповідниках або на інших територіях та об'єктах природно-заповідного фонду, або полювання на звірів, птахів чи інші види тваринного світу, що занесені до Червоної книги України, якщо вони вчинені службовою особою з використанням службового становища, або за попередньою змовою групою осіб, або способом масового знищення звірів, птахів чи інших видів тваринного світу, або з використанням транспортних засобів, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Примітка до вказаної статті вказує, що істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка у двісті п'ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до листа ДМСУ від 24.01.12 р. № 20/2-12/0593-ЕП, що неоподатковуваний мінімум доходів громадян згідно норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума НМДГ установлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. 169.1.1 Податкового кодексу України для відповідного року.

Згідно з ним розмір податкової соціальної пільги становить 100% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого 1 січня звітного податкового року. Але до 31.12.14 р. її розмір дорівнює 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.11 р. № 4282-VI прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць із 01.01.12 р. установлено на рівні 1073 грн.

Підсумовуючи викладене, розмір податкової соціальної пільги на 2012 рік становить 536,5 грн.

Тобто кримінальна відповідальність за даною статтею настає за заподіяння шкоди на суму від 134125 грн. (536,50 грн. х 250 н.м.д.г. = 134125 грн.)

Згідно наказу №332/262 від 18.07.2007 року Мінприроди «Про затвердження Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2007 р. за N 878/14145 за незаконне полювання кабана встановлено стягнення у розмірі 10000 грн., козулі 8000 грн. за одну особину.

Згідно вимог ст. 11 КК України Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.

Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи невстановлені особи умисно, за попередньою змовою групою осіб, порушуючи правила полювання, вполювали дикі тварини, а саме: 5 диких кабанів і 1 козулю, тобто завдали матеріальні збитки на суму 58 000 грн. Вказана сума збитків не є істотною відповідно до примітки статті 248 КК України.

Твердження прокурора, що кримінальна справа не стосується ОСОБА_2 не відповідає дійсності, так як у звязку з порушенням даної справи в Миргородського ГМРП були вилучені документи, які необхідні для ведення бухгалтерського та податкового обліку. Оскільки ОСОБА_2 є директором Миргородського ГМРП, то відповідно має право на оскарження постанови про порушення кримінальної справи

Враховуючи викладене, оскільки відсутні будь-які підстави для порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 248 КК України в даному випадку, з матеріалів справи вбачається адміністративний склад правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова районного суду щодо скасування постанови про порушення кримінальної справи є правильною та підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляцію прокурора Миргородської міжрайонної прокуратури Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2012 року без зміни.

Судді:

____________ ___________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4