Справа № 333/749/16-к
Провадження 1-кс/333/123/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К РА Н И
16 лютого 2016 року м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Вимоги клопотання, погодженого з прокурором обґрунтовані тим, що 14.02.2016 приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого за відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, заліз до балкону квартири АДРЕСА_2 та в подальшому, через двері вказаного балкону проник до квартири зазначеного будинку, де перебуваючи в спальній кімнаті, в присутності потерпілої ОСОБА_7 , з тумби, відкрито викрав мобільний телефон Нокіа 105 в копусі чорного кольору вартістю 150,00 грн. який належав ОСОБА_7 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 150,00 грн.
Таким чином, як зазначено в клопотанні слідчого, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.
15 лютого 2016 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, наступні: протокол огляду місця події, показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , та інші матеріали кримінального провадження.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, а саме перебуваючи на волі ОСОБА_6 може продовжити займатися злочинною діяльністю.
Досудове слідство прийшло до висновку, що, вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують, а також той факт, що ОСОБА_6 може продовжити займатися злочинною діяльністю.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, де мешкає з матір`ю та бабусею, неофіційно працює, а тому просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав думку свого захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, захисника підозрюваного, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 16.02.2016 року о 12 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Згідно протоколу від 14.02.2016 р. про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 затримано згідно ст. 208 КПК України.
15 лютого 2016 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 КК України.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на підтвердження того, що підозрюваний впливає на свідків, слідчим до суду не надано, на виклики до слідчого підозрюваний ОСОБА_6 з`являється.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки.
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі Летелье проти Франції, згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі Мамедова проти Росії, відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КПК України, проте наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим не доведено, тому застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.
Також, прокурором у судовому засіданні не було доведено недостатність застосування до ОСОБА_6 застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначених у клопотанні.
Приймаючи до уваги вищенаведене, у суду немає підстав вважати, що підозрюваний, знаходячись на свободі, може продовжувати займатися злочинною діяльністю та буде ухилятися від слідства та суду, вплинути на рух розслідування кримінального провадження, а одна лише тяжкість вчиненого правопорушення не є підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з перебуванням підозрюваного ОСОБА_6 за місцем мешкання з 16.00 годин до 06.00 наступного дня, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_6 з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 183, 184, 194, 196, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за адресою його реєстрації та мешкання: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці (60 днів) до 13.04.2016 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) не відлучатися за межі житла, за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , з 16.00 годин до 06.00 наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ОСОБА_6 , задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_6 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання передати до Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у яких перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 16.02.2016 р.
З покладеними на мене обов`язками ознайомлений, обов`язуюсь їх виконувати у повному обсязі.
Мені роз`яснено, що у разі невиконання покладних на мене обов`язків, до мене може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на мене може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
ОСОБА_6