Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________

1 - кп/490/739/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, з повною середньою освітою, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом на посаді сержанта з матеріального забезпечення 1 роти морської піхоти ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні матрос, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19.08.2015р. о 08 год. 30 хв., матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з відпустки, яка відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2015р. № 147 була надана матросу ОСОБА_4 строком з 20.07.2015р. по 18.08.2015р., без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 та перебував за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
04.11.2015р. приблизно о 08 год. 30 хв., матрос ОСОБА_4 , самостійно з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 та приступ до виконання службових обов`язків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно понад місяць він знаходився вдома та не проходив військову службу за контрактом. Йому була надана щорічна відпустка, але в нього був дуже не стійкий емоційний стан у зв`язку із тим, що його не направили до зони АТО, тому він не повернувся вчасно і знаходився дома. 04.11.2015 року він повернувся до військової частини. В скоєному щиро розкаявся, просив суд строго його не карати, повідомив, що зробив належні висновки і має наміри продовжувати військову службу.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і визнає його винним в скоєні даного кримінально правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, є учасником АТО, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75, ч. 2 ст.76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки.
На підставі частини 2 ст.76 КК України контроль за поведінкою засудженого
ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1