АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/820/15 Справа № 705/3806/15-к Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.11.2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки та з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності, окрім житла. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_7 11 рангу в межах 6 категорії державного службовця.

Вирішено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши в даний строк час її перебування під вартою з 20.06. по 19.08.2011 року.

15.04.2013 року даний вирок переглядався в апеляційному порядку.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2013 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.11.2012 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15.04.2013 року щодо ОСОБА_7 змінено, перекваліфіковано дії останньої з ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України в редакції Закону від 05.04.2001 року та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки та з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві власності, окрім житла. На підставі ст. 54 КК України позбавлено засуджену 11 рангу в межах 6 категорії державного службовця.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

08.07.2015 року засуджена ОСОБА_7 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Заява вмотивована тим, що станом на 02.07.2015 року вона відбула 2/3 строку покарання, призначеного ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2013 року. За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, має 1 заохочення і 1 стягнення, яке погашено у встановленому порядку.

28.07.2015 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення.

Суд мотивував своє рішення тим, що заява засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї ст. 81 КК України належним чином не обґрунтована та не підтверджена доказами, а матеріали заяви містять дані, що свідчать про те, що остання не стала на шлях виправлення і перевиховання, а її поведінка не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення її умовно-достроково.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали міськрайонного суду через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, її заяву задовольнити та звільнити умовно-достроково від відбування призначеного покарання. При цьому, засуджена просить не приймати до уваги характеристику на неї від 20.07.2015 року, на підставі якої комісія по умовно-достроковому звільненню ОСОБА_8 відмовила їй в умовно-достроковому звільненні, а при вирішенні питання про застосування ст. 81 КК України, враховувати характеристику, дійсну станом на 15.05.2015 року, відомості якої не були враховані судом при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення.

Звертає увагу, що за час відбування покарання вона має лише одне стягнення, яке погашено в установленому порядку та 1 заохочення, працевлаштована, що свідчить про наявність законних підстав для звільнення її від подальшого відбування основного покарання на підставі ст. 81 КК України.

На апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 прокурором м. Умані ОСОБА_9 подано заперечення, який просить ухвалу суду залишити без змін.

В судове засідання представник Уманської ВК УДПтСУ в Черкаській області ОСОБА_10 , що діє на підставі доручення від 09.09.2015 року № 3894, не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового розгляду. В наданій апеляційному суду заяві, остання просила здійснювати судовий розгляд за її відсутності та заперечила апеляційні вимоги засудженої ОСОБА_7 , вважаючи їх безпідставними, а судове рішення законним та обґрунтованим.

На виконання ухвали апеляційного суду Черкаської області від 22.09.2015 року засуджена ОСОБА_7 етапована з Уманської ВК УДПтСУ в Черкаській області (№ 129) на час апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_7 про задоволення в повному обсязі її апеляційних вимог та звільнення від відбування призначеного покарання умовно-достроково, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої, вивчивши матеріали заяви та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі та обґрунтовано винесено рішення про відсутність, на даний час, законних підстав для звільнення засудженої ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2013 року основного покарання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81КК.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 хоч і відбула 2/3 строку основного покарання, призначеного їй ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, однак за час перебування в Уманській ВК з 06.04.2013 року має стягнення за порушення режиму відбування покарання. Хоч дане стягнення погашено, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 , враховуючи посередню характеристику на неї, не стала на шлях виправлення і перевиховання, а її поведінка не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення її умовно-достроково.

Доводи засудженої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що вона працевлаштована, що свідчить про можливість застосування до неї ст. 81 КК України, були предметом дослідження судом першої інстанції і не можуть слугувати підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки, як вбачається з характеристики на засуджену, наданої адміністрацією ВК, остання хоч і працевлаштована, однак раніше, була звільнена з посади днювальної відділенням за недобросовісне ставлення до виконання покладених на неї обов`язків.

Твердження ОСОБА_7 про неприйняття до уваги судом першої інстанції характеристики на неї, що була дійсна на 15.05.2015 року, на підставі якої комісія по умовно-достроковому звільненню ОСОБА_8 відмовила їй в умовно-достроковому звільненні, нічим не підтверджені, оскільки в матеріалах, наданих до заяви, мається характеристика від 20.07.2015 року, надана адміністрацією ВК, яка сумнівів в достовірності занесених в неї даних не викликає, інших характеристик суду надано не було.

При цьому, на підставі цієї характеристики комісією установи від 15.05.2015 року засудженій було відмовлено в застосуванні відносно неї ст. 81 КК України як такій, що не довела своє виправлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання засудженої ОСОБА_7 , оскільки вона своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Головуючий :

Судді :