В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2015 Справа №607/15535/15-к

Тернопільський міськрайонний суд

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14 серпня 2015 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ та проживає там же по АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працює, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_3 був призваний на військову службу за частковою мобілізацію відповідно до Указу Президента України №607 від 21 липня 2014 року в особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, 01 квітня 2015 року зарахований до списків особового складу військової частини пп НОМЕР_1 та призначений на посаду номера обслуги гармати протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні «солдат».

В порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп В НОМЕР_2 ,солдат ОСОБА_3 після завершення 04 червня 2015 року лікування у травматологічному відділенні військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), на виконання застереження військово-лікарської комісії про необхідність прибути у військову частину для реалізації її рішення, 05 червня 2015 року до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не прибув та до 17 липня 2015 року проводив час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав в повному обсязі, зазначивши, що все було так, як описано в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно після виписки з лікувального закладу не з`явивсявпродовж 05-07 червня 2015 року у військову частину у АДРЕСА_2 для оформлення відпустки, хоча йому було роз`яснено такий обов`язок. З`явився добровільно у військову частину лише 17 липня 2015 року. Розуміє, що вчинив неправильно. У вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Однак, беручи до уваги дані про його особу, зокрема, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, брав участь в АТО, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Також, длязабезпечення належної ОСОБА_5 під час іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 /один/ рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяН.П. Воробель