Справа № 529/1186/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого

19.08.1994 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.ст. 140, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 1 рік;

26.03.1996 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140, 44 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі;

17.07.1998 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

24. 04. 2002 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч. 3, 304, 70 ч. 1 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;

18. 07. 2005 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, із подальшим застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі;

05.04.2007 року Диканським районним судомПолтавської області за ст. ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 1-го року позбавлення волі;

07. 04. 2008 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі;

05.07.2011 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4-х місяців арешту;

25.08.2011 року Диканським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

27.10.2015 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період незнятої та непогашеної судимості вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 27 вересня 2015 року близько 10 год. біля аптеки "Наша аптека" по вул. Філатова в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області разом зі приятелем ОСОБА_6 зустрів спільного знайомого - потерпілого по справі ОСОБА_5 , який виходив із вказаної аптеки та зупинився і почав розмову з останніми. В ході спілкування з потерпілим ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 стояв позаду нього і помітив у його лівій боковій кишені шортів грошові кошти, які вирішив викрасти. Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 з метою наживи, з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, з лівої кишені шортів потерпілого ОСОБА_5 викрав горошові кошти в сумі 530 грн., якими вподальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинивв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 530 грн.

При розгляді справи судом обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив своїми показами вище викладені обставинами.

Потерпілий ОСОБА_5 також надав суду аналогічні пояснення.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, вказівку обвинуваченого та потерпілого на достовірність поданих суду доказів, в порядку ст. 349 КПК України суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , а також вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує його каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецедив злочинів.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, у період незнаятої та непогашеної судимості вчинив новий корисливий злочин, не займається суспільно-корисною діяльнстю, а займається злочинною, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе і досягне мети при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту і не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий корисливий злочин в період судового розгляду відносно нього обвинувального акта в Диканському районному суді та до постановлення ним вироку, який був постановлений та проголошений 27.10.2015 року, останньому необхідно призначити покарання з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України та з врахуванням п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що виконання вироку Диканського районного суду Полтавської області від 27.10.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із звільненнім від відбування покарання з випробуванням, підлягає окремому виконанню.

Цивіьний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 369 371, 373 377, 391, 395 КПК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 /шести/ місяців арешту, взявши його під варту із залу суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Диканського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2015 року про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України виконувати окремо.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 грудня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 530 /п`ятсот тридцять/ грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 /дві тисячі/ грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо ніким не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а засудженим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: