Славутицький міський суд Київської області
В И Р О К

і м е н е м У К Р А Ї Н И

справа номер 1-82/2010р.

28 жовтня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О.

при секретарі Брагіда А.А.

за участі прокурора Котяша А.І.

підсудного ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, таємно викрав чуже майно (крадіжка).

Злочин скоєно при таких обставинах: 28.06.2010 року, о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_2 0.І., вирішив вчинити крадіжку речей останньої. Реалізуючи свій намір, скориставшись відсутністю вдома власниці квартири. ОСОБА_1 зайшов в спальну кімнату квартири, де таємно викрав ноутбук «АSUS X51R» вартістю 2337 гривень 57 копійок, який належить ОСОБА_2І, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму. Після вчинення злочину ОСОБА_1 залишив квартиру ОСОБА_2 та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом.

Допитаний у суді в якості підсудного ОСОБА_1, провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що перебував в гостях у ОСОБА_3,ї, коли вирішив іти додому, то проходячи через спальну кімнату, побачив ноутбук і в нього виник намір на його викрадення, від,єднавши ноутбук від зарядного пристрою він відніс його додому. На даний час ноутбук повернуто, у скоєному щиро розкаюється, просив не застосовувати сувору міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_2, суду пояснила, що 28.06.2010 року виявили відсутність ноутбуку в квартирі, пізніше стало відомо, що його викрав підсудний. На даний час претензій до підсудного немає, ноутбук повернуто, просила не застосовувати до підсудного сувору міру покарання.

Підсудним було заявлено клопотання, оскільки він провину визнав повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання не заперечували проти даного клопотання, тому суд на підставі ч.З ст.299 КПК України ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудного в інкримінованому діянні підтверджується матеріалами справи.

Органи досудового слідства дії ОСОБА_1, кваліфікували за ст.185 ч.1 КК України, як те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії підсудного органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація його дій за ст.185 ч.1 КК України. Як було зясовано у суді, дії підсудного були спрямовані на таємне викрадення чужого майна, тобто ОСОБА_1, скориставшись відсутністю потерпілої, інших сторонніх осіб незаконно, безоплатно, непомітно для інших осіб вилучив чуже майно, в даному випадку ноутбук, поза волею власника і розпорядився ним на власний розсуд.

При призначенні міри покарання підсудному, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, відомості про особу, обставини, які обтяжують і пом'якшують покарання.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудного, судом не встановлено.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудному, суд вважає його щире каяття, те що він своїми показами сприяв розкриттю злочину, від дій підсудного тяжких наслідків не настало, викрадий ноутбук повернуто потерпілій.

Підсудний за місцем проживання ні в чому поганому не був замічений, на даний час офіційно ніде не працює.

Санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає відповідальність у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту і позбавлення волі. Суд вважає, що з урахуванням того, що підсудний ніде не працює, суд не може до нього застосувати міру покарання у вигляді штрафу і виправних робіт. Покарання у вигляді арешту і позбавлення волі з урахуванням його молодого віку надто суворе. Тому суд прийшов до висновку, що з урахуванням усіх обставин справи, обставин, що помякшують покарання підсудного, з урахуванням того, що підсудний повернув викрадене, тобто відшкодував матеріальну шкоду, ніде не працює, у скоєному розкаявся, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 185 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: ноутбук «АSUS X51R», гарантований талон, товарний чек ТОВ „Технополіс передані на зберігання ОСОБА_2, залишити у неї.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб.

Суддя Т.О.Малишенко