АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпропетровську, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000552, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, проживає: АДРЕСА_1 не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурорів ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.ч.3, 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України та ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 296 КК України - повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Згідно обвинувального акту, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у скоєнні, разом з ОСОБА_17 12 лютого 2015 року в смт. Васильківка Дніпропетровської області особливо зухвалого хуліганства, з винятковим цинізмом, та з застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень щодо потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

ОСОБА_13 також обвинувачується в умисному спричиненні ОСОБА_21 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, які були вилучені у нього 28 липня 2015 року а також, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються в незаконному позбавленні ОСОБА_19 та ОСОБА_21 волі та у незаконному заволодінні автомобілем ВАЗ-21011 ОСОБА_18 , а ОСОБА_12 обвинувачується також в скоєнні 31 травня 2015 року, разом з ОСОБА_17 хуліганства щодо ОСОБА_23 та спричиненні йому легких тілесних ушкоджень.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що згідно обвнувального акту ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скоїли злочини з ОСОБА_17 , але відомості щодо останнього в обвинувальному акті відсутні, чим порушено вимоги п.2 ч.2 ст. 291 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті не викладені належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними а саме - не зазначено, які саме дії прокурор вважає винятковим цинізмом а які особливо зухвалими та в чому полягає спеціальне пристосування предмета для нанесення тілесних ушкоджень потерпілим. Прийшов до висновку, що вказані обставини порушують право обвинувачених на захист.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд, всупереч норм матеріального права та кримінально-процесуального закону не з`ясовував та не дослідив доводи, викладені в ухвалі, не дослідив матеріали обвинувального акту та додатки до нього, не навів належних, достатніх мотивів та підстав для повернення обвинувального акту. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в ньому вказані всі фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, матеріали щодо ОСОБА_17 виділено в окреме провадження та зупинено у зв`язку з переховуванням ОСОБА_17 від органів досудового розслідування. Зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі не вказав на конкретні порушення вимог ст. 291 КПК України, а провів суб`єктивний «системний аналіз» що не передбачено діючим законодавством, та вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження та до кваліфікації дій обвинувачених, що не передбачено на цій стадії кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції, і просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні обвинувачені та їх захисники вважали рішення суду законним та обгрунтованим, просили залишити його без змін. Апеляційну скаргу прокурора вважали необгрунтованою та просили залишити її без задоволення.

Перевіряючи доводи прокурора щодо порушення вимог кримінального процесуального кодексу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки, однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.

Суд в ухвалі вказав на порушення стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України щодо відсутності в обвинувальному акті відомостей одного з обвинувачених, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, а також, фактично, на порушення вимог ст. 91 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті вказано анкетні дані та сформульовано обвинувачення відносно кожного обвинуваченого і викладено в ньому фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.

Так, відповідно до ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_17 , в даному кримінальному провадженні, до суду не передано. Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_17 19.10.2015 року постановою прокурора виділено в окреме провадження, оскільки він переховується від органів досудового розслідування. Таким чином ОСОБА_17 не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд, не проводивши судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених і прийшов до передчасних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 368 КК України такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд повинен вирішити ухвалюючи вирок.
Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 368 КК України якщо особа обвинувачується у вчиненні декількох злочинів або декількох кримінальних проступків, суд вирішує питання, зазначені у пунктах 1-8 частини першої цієї статті, окремо за кожним кримінальним правопорушенням. Якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.
Колегія суддів вважає, що якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину в якому обвинувачуються особи або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини, то КПК України передбачає процесуальні дії, які вчиняються в таких випадках.
Так, в силу ст.ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення. Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчине вказані процесуальні дії, то суд, провівши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені пунктами 1-8 ч. 1 ст. 368 КПК України.
При цьому, якщо суд прийде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить склад кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація неможлива виходячи з меж судового розгляду, чи не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України.
Однак, до таких висновків суд може прийти тільки після проведення всього судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікаційних ознак інкримінованих злочинів або достатності фактичних обставин для складу злочинів, на даному етапі є передчасними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав належним чином.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд… зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що ті процесуальні дії та ті процесуальні рішення, які необхідно вчинити та прийняти під час підготовчого судового засідання, здійснюються з метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду і повинні вирішуватись тим складом суду, якому в подальшому і розглядати обвинувальний акт по суті. Крім того, апеляційному суду не притаманно приймати рішення в порядку ст. 314, 315 КПК України з огляду на його повноваження та функції, у зв`язку з чим та, керуючись ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

В ході нового розгляду суду необхідно усунути допущенну невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, провести підготовче судове засідання з дотриманням вимог передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду:

___________________ _____________________ _____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4