Справа № 419/376/15-к
Провадження № 11кп/782/168/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 вересня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 зі змінами та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000081 на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.06.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кругле Сватівського району Луганської області, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 08.04.2013 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.1 ст.246 КК України до 2 років обмеження волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України на 1 рік; 19.06.2013 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України на 2 роки, зареєстрованого за місцем проживання у буд. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 260 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.06.2013 року і призначене остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислено з 18 червня 2015 року, зараховано в строк відбування покарання час попереднього утримання з 10 лютого по 17 червня 2015 року включно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набуття вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що приблизно у травні 2014 року він добровільно увійшов до складу не передбаченого законом України збройного формування, яке у квітні 2014 року було створено на території Луганської області невстановленими особами з метою заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих незаконних владних структур, знищення живої сили супротивника та його матеріальних ресурсів з використанням вогнепальної зброї та вибухових речовин. В період часу з травня по липень 2014 року ОСОБА_8 приймав участь у діяльності цього незаконного збройного формування.

Зокрема, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище за нього, ОСОБА_8 , маючи при собі вогнепальну зброю, здійснював несення служби на блок-посту, розташованому на в`їзді до АДРЕСА_1 з метою перевірки документів у водіїв та пасажирів, які проїжджали через даний блок-пост.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, який приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеність обставин справи та вини обвинуваченого, просить скасувати вирок внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що суд не врахував належним чином, що ОСОБА_8 раніше судимий і вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому призначене судом покарання є занадто м`яким. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити за ч.2 ст. 260 КК України ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на строк на 7 років , на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.06.2013 року і призначити остаточне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та виправдати ОСОБА_8 .

Посилається на те, що доказова база обвинувачення ґрунтується виключно на показах свідків, які пояснювали, що бачили ОСОБА_9 на блок-посту в камуфляжі та зі зброєю, проте свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не змогли пояснити, чому вони вважають цю зброю придатною до стрільби стані. Обставини нападу та захоплення бойовиками, в тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та сам ОСОБА_11 викладають по різному. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 надали упереджені показання щодо ОСОБА_8 через негативне ставлення до нього. Разом з тим співмешканка обвинуваченого свідок ОСОБА_14 пояснювала, що ОСОБА_8 надавав односільчанам послуги таксі, в зв`язку з чим його могли бачити на блок-посту.

Вилучена в ОСОБА_8 камуфльована куртка не має розпізнавальних знаків незаконного збройного формування, є незручною для використання в спекотну пору року, не оглянута в судовому засіданні.

Судом не з`ясовані також наступні обставини: назва структурного підрозділу, до якого входив обвинувачений і його місце дислокації; установчі дані осіб, які були вище рангом за ОСОБА_8 і вказівки яких він виконував та зміст цих вказівок; де, коли і з ким ОСОБА_8 проходив навчально-тренувальну підготовку з володіння різними видами зброї; механізм вступу до підрозділу та порядок проходження служби, правила поведінки, права та обов`язки члена вказаного збройного формування, чи був ознайомлений з ними ОСОБА_9 та чи погоджувався їх дотримуватися; чи призначався ОСОБА_9 на посаду в незаконному збройному формуванні, ким, на яку саме посаду та що входило до його ролі та обов`язків; точний час і дату чергування ОСОБА_9 на блок-пості; чи передавався ОСОБА_9 у користування формений одяг та військове спорядження; яку саме зброю він мав при собі, чи була вона в придатному для стрільбі стані та з бойовими набоями, в якій кількості; чи вилучалася в ОСОБА_9 автоматична зброя та чи проводилася щодо неї відповідна експертиза; чи проводився огляд самого ОСОБА_9 з метою встановлення використання ним зброї та вибухівки.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та надав аналогічні її змісту пояснення, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та підтримали доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 ; дослідивши матеріали справи та провівши судові дебати, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме участі в діяльності не передбачених законом України збройних формувань, доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснила, що влітку 2014 року вона неодноразово їздила до м. Сєвєродонецька із села Смолянинове і назад, і неодноразово бачила ОСОБА_8 на блок-посту незаконного збройного формування, розташованого на в`їзді до Сєвєродонецька. ОСОБА_9 був у камуфляжі та зі зброєю, займався перевіркою автобусів та автомобілів.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що весною 2014 року він їздив до ОСОБА_15 і двічі бачив на блок-посту незаконного збройного формування, розташованому на в`їзді до м. Сєвєродонецька ОСОБА_8 , який був присутнім при перевірці документів у водіїв та пасажирів.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що влітку 2014 року він часто їздив на власному автомобілі із Смолянинового до Сєвєродонецька та назад і багаторазово, приблизно 2-4 рази на тиждень у другій половині дня на протязі двох місяців бачив на блок-посту незаконного збройного формування, розташованого на в`їзді до Сєвєродонецька ОСОБА_8 , який був одягнутий у камуфльовану форму і займався перевіркою документів та оглядом автомобілів проїжджаючих.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що влітку 2014 року він їхав до Сєвєродонецька и бачив на блок-посту незаконного збройного формування ОСОБА_8 , який займався оглядом автомобілів, з його кобури було видно зброю.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що влітку 2014 року він їхав із Сєвєродонецька до Смолянинового та на блок-посту незаконного збройного формування, розташованого на в`їзді до Сєвєродонецька бачив одягненого в камуфльовану форму ОСОБА_8 , який був з кобурою на боці і разом з іншими озброєними людьми займався оглядом проїжджаючих автомобілів.

Судом перевірялася і не знайшла свого підтвердження версія захисту про упередженість зазначених свідків, отже суд обґрунтовано визнав їх покази достовірними і поклав їх в основу обвинувального вироку.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 , яка є співмешканкою обвинуваченого і яка не була очевидцем зазначених подій, в частині його алібі щодо постійного знаходження за місцем проживання за винятком здійснення перевезень пасажирів по найму, оскільки її свідчення спростовуються неупередженими показами інших свідків, які були безпосередніми очевидцями подій.

Колегія суддів визнає правильними висновки суду про те, що показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не спростовують фактів, повідомлених свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 могли засвідчити перебування обвинуваченого щонайбільше з 6 до 13 години і не були освідомлені щодо його дій в інший час.

Можливі розбіжності в поясненнях свідків щодо обставин захоплення ОСОБА_11 бойовиками не мають значення для прийняття рішення в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 не пред`являлося обвинувачення у вчиненні незаконних дій щодо ОСОБА_11 .

Також не впливає на правдивість показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 їх необізнаність щодо марки та придатності до стрільби зброї, яка була у ОСОБА_8 , а також щодо наявності на його формі розпізнавальних знаків.

Таким чином, під час судового розгляду у суді першої інстанції доведено участь ОСОБА_8 у діяльності не передбаченого законами України збройного формування, яке у квітні 2014 року було створено на території Луганської області невстановленими особами з використанням вогнепальної зброї та вибухових речовин, отже, кваліфікація його дій за ч.2 ст.260 КК України є правильною. При цьому колегія суддів вважає, що відсутність інформації про точний час і дату чергування ОСОБА_8 на блок-посту та яку саме зброю він мав при собі, чи була вона в придатному для стрільбі стані та з бойовими набоями і в якій кількості, на кваліфікацію дій ОСОБА_8 не впливає. Для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.260 КК України достатньо встановленого судом факту, що він діяв у складі воєнізованої групи, яка незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, незалежно від того, чи використовувалася така зброя безпосередньо ОСОБА_8 під час чергування на блок-посту.

Всупереч доводам апеляції захисника судом встановлено, що роль та обов`язки ОСОБА_8 у діяльності незаконного збройного формування зводилися до чергування на блок-посту, розташованому на в`їзді до Сєвєродонецька, перевірки проїжджаючих автомобілів та вантажу. Обґрунтованим є і висновок суду про те, що ОСОБА_8 виконував зазначені дії не за власною ініціативою, а за вказівками невстановлених в ході слідства осіб, які в збройному формуванні були рангом вище за нього.
Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника про те, що в ході судового слідства обставини справи всебічно не досліджені. Відсутність інформації про наявність назви і про місце дислокації збройного формування, до якого входив обвинувачений; про наявність чи відсутність певного механізму вступу до цього збройного формування, порядку проходження в ньому служби, правил поведінки та посад, прав та обов`язків члена вказаного збройного формування; якою була марка зброї та чи передавалися обвинуваченому формений одяг і військове спорядження самі по собі не впливають на доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 КК України.

ОСОБА_8 не обвинувачувався органами досудового слідства у використанні зброї та вибухівки, а також в проходженні навчально-тренувальної підготовки з володіння різними видами зброї, а тому доводи захисника про неповноту досудового і судового слідства в цій частині колегія суддів також вважає безпідставними.

ОСОБА_8 не пред`являлася підозра у незаконному поводженні зі зброєю за ст.263 КК України, а тому не вилучення в ОСОБА_8 автоматичної зброї і не проведення щодо неї відповідної експертизи не впливає на кваліфікацію його дій за ст. 260 КК України.

В судовому засідання досліджувалися протокол огляду місця події, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_8 було вилучено камуфльовану куртку, а також постанова про долучення цієї куртки до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу. Клопотань про огляд куртки у судовому засіданні від учасників судового провадження не надходило, відсутність такого огляду за думкою колегії суддів не свідчить про неповноту судового слідства, оскільки ніким з учасників судового провадження не ставилася під сумнів належність цієї куртки ОСОБА_8 . Доводи захисника про те, що куртка є занадто теплою для використання у весінній та літній сезони є гіпотетичними, зважуючи на індивідуальні фізіологічні особливості кожної людини.

За таких умов колегія суддів вважає, що судове слідство проведено повно та всебічно, винуватість обвинуваченого доведена, кваліфікація його дій є правильною, отже, у задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, тобто у межах санкції частини 2 статті 260 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступені тяжкості злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі і тих, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі.

Призначене ОСОБА_8 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Остаточне покарання призначено судом ОСОБА_8 з дотриманням вимог ст. 71 КК України.

За таких умов колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку і призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, отже в задоволенні апеляційної скарги прокурора в цій слід відмовити.

Керуючись статтями 407 та 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.06.2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

____________ _________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3