Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-24/12
П О С Т А Н О В А

22.03.2012м. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

судді- ВОРОБЙОВОЇ В.М.

при секретарях- Барановій Г.П.і ОСОБА_1,

з участю прокурора- Куяна М.В. і ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Росії, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого,має дочку ,ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого директором ВАТКиївський крохмально переробний комбінат , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Досудовим слідством підсудний ОСОБА_4 звинувачувався в тому , що 25.08.2007 року , близько 19.10 години, керуючи на підставі відмітки в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобілемНОМЕР_1, рухаючись на 57 км +347 м автодороги Київ-Одеса в с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, у бік м. Києва, грубо порушуючи вимоги пунктів 1.5,2.3 б), д), 2.9 а), 12.1,12.4,13.1 ПДР України, будучи неуважним, перебуваючи у стані алкогольного сп,яніння, рухаючись в населеному пункті із швидкістю більше 60 км/год, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку , щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки , не дотримувався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Москвич-2140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5А, який рухався в попутному напрямку, чим створив загрозу життю водію ОСОБА_5, та здоров,ю пасажирові ОСОБА_6, завдав матеріальних збитків.

Внаслідок зіткнення у водія ОСОБА_5, згідно висновку експерта №3/1 від 16.02.2011 року мали місце такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом тім,яної кістки , забій попереково-крижововго відділу хребта та лівої половини грудної клітки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що являються небезпечними для життя.

Внаслідок зіткнення у пасажира ОСОБА_6, згідно висновку експерта №4/1 від 17.02.2011 року відзначались наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ- струс головного мозку, перелом 3-го та 4го п,ясткових кісток лівої кісті, забій лівого колінного суглоба , які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В діях водія ОСОБА_4 убачаються невідповідності вимогам пунктів 1.5,2.3.б),д), 2.9 а),12.1,12.4 та 13.1 ПДР України, а аварійна дорожня обстановка, що в даному випадку знаходиться в причинно- наслідковому зв,язку з дорожньо -транспортною подією і наслідками, що настали, була створена з його вини, внаслідок невиконання ним вищезгаданих пунктів ПДР України, згідно яких:

- п.1.5 ПДР України ,згідно якому ,дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров,ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3 ПДРУ , згідно якому для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов,язаний: б)- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі:

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п.2.9 а) ПДРУ , згідно якому , водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп,яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.12.1 ПДРУ, згідно якому, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості ріху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним:

- п.12.4 ПДРУ, згідно якому, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

- п.13.1 ПДРУ, згідно якому, водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки , особливостей вантажу, що перевозиться ,і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Своїми діями , водій ОСОБА_4, скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4Я вину у вчинені інкрімінованого злочину визнав частково та показав , що алкоголь вживав одразу після скоєння ДТП, оскільки перебував в шоковому стані.Аналогічні показання він давав на досудовому слідстві , будучи допитаним в якості обвинуваченого.

ОСОБА_7 відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах , одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях , і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь,під час судового розгляду справи прокурором змінено обвинувачення , з обвинувачення виключено факт вчинення злочину в стані алкогольного сп,яніння, яке викладено в наступній редакції :

25.08.2007 року ,ОСОБА_4 близько 19.10 години, керуючи на підставі відмітки в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобілемНОМЕР_1, рухаючись на 57 км +347 м автодороги Київ-Одеса в с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, у бік м. Києва, грубо порушуючи вимоги пунктів 1.5,2.3 б), д), 12.1,12.4,13.1 ПДР України, будучи неуважним, рухаючись в населеному пункті із швидкістю більше 60 км/год, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку , щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки , не дотримувався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Москвич-2140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5А, який рухався в попутному напрямку, чим створив загрозу життю водію ОСОБА_5, та здоров,ю пасажирові ОСОБА_6, завдав матеріальних збитків.

Внаслідок зіткнення у водія ОСОБА_5, згідно висновку експерта №3/1 від 16.02.2011 року мали місце такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом тім,яної кістки , забій попереково-крижововго відділу хребта та лівої половини грудної клітки, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що являються небезпечними для життя.

Внаслідок зіткнення у пасажира ОСОБА_6, згідно висновку експерта №4/1 від 17.02.2011 року відзначались наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ- струс головного мозку, перелом 3-го та 4го п,ясткових кісток лівої кісті, забій лівого колінного суглоба , які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В діях водія ОСОБА_4 убачаються невідповідності вимогам пунктів 1.5,2.3.б),д), 12.1,12.4 та 13.1 ПДР України, а аварійна дорожня обстановка, що в даному випадку знаходиться в причинно- наслідковому зв,язку з дорожньо -транспортною подією і наслідками, що настали, була створена з його вини, внаслідок невиконання ним вищезгаданих пунктів ПДР України, згідно яких:

- п.1.5 ПДР України ,згідно якому ,дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров,ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3 ПДРУ , згідно якому для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов,язаний: б)- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі:

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-п.12.1 ПДРУ, згідно якому, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості ріху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним:

- п.12.4 ПДРУ, згідно якому, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

- п.13.1 ПДРУ, згідно якому, водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки , особливостей вантажу, що перевозиться ,і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Своїми діями , водій ОСОБА_4, скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Підсудний під час судового розгляду справи звернувся до суду з письмовою заявою і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08.07.2011 року і закриття відносно нього кримінальної справи, оскільки він є особою, що на час вчинення злочину мав на утриманні неповнолітню дитину, до того ж він є особою, на яку розповсюджується дія Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти звільнення підсудного від кримінальної відповідальності ,але вважає, що в даному випадку повинен бути застосований Закону України Про амністію від 12.12.2008 року, оскільки злочин вчинений в серпні 2007 року, дослідивши матеріали справи що стосується особи підсудного,а саме :відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_8 , що народилась 18 липня 1991 року /а.с.156 /,тобто станом на 25.08.2007 року була неповнолітньою , крім того, відповідно до копії посвідчення Категорії 4, серії В-П № 157783 від 01.03.1994 року ОСОБА_4 є особою, що постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю і має пільги та компенсації , встановлені законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи/а.с.152/, тому суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з застосовуванням Закону УкраїниПро амністію від 12.12.2008 року з наступних підстав :

Законом України Про амністію від 12.12.2008 року , а саме: ст.6 постановлено звільнити від кримінальної відповідальності в порядку і на умовах, визначених цим Законом осіб, які підпадають під дію статті 1 Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само, розглянуті судами , але вироки не набрали законної сили , про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 зазначеного Закону передбачено , що під дію ст.1 Закону підпадають особи: п.в)- не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом , мають дітей, яким не виповнилось 18 років; п.е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи- осіб, які підпадають під дію Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

ОСОБА_7 УкраїниПро застосування амністії в Україні/ у редакції Закону від 02 червня 2011 року/, вступив в дію 01.01.2012 року, не містить застережень про втрату чинності Закону України Про амністію від 12.12.2008 року із 01 січня 2012 року, а сам ОСОБА_7 України Про амністію від 12.12.2008 року не містить застережень про його незастосування у зв,язку із новою редакцією Закону УкраїниПро застосування амністії в Україні, до того ж поліпшує становище особи ,тому суд, враховуючи положення ч.1 ст. 58 Конституції України та ст.5 КК України щодо зворотньої дії закону про кримінальні відповідальність у часі ,вважає, що саме положення цього Закону повинні бути застосовані в даному випадку, а саме: звільнення від кримінальної відповідальності за діяння , які були вчинені особами до набрання чинності Законом України Про застосування амністії в Українівід 02.06.2011 року .

Враховуючи, що підсудний скоїв злочин з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України ,на час вчинення злочину мав на утриманні неповнолітню дитину, батьківських прав щодо якої не позбавлений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і відповідно до посвідчення категорії 4 , згідно ст. 11 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а тому на нього поширюється дія п.в, п.е ст.1 Закону УкраїниПро амністіювід 12.12.2008 року , і його слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України і кримінальну справу закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.44 КК України, п.в , п.е ст.1,ст.6 Закону УкраїниПро амністію від 12.12.2008 року ,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.2 КК України на підставі ст. 44 КК України внаслідок акта амністії.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд, обрану щодо ОСОБА_4 - скасувати.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_4 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя В.М.ВОРОБЙОВА