Справа №473/3011/15-к 11.11.2015 11.11.2015 11.11.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001549, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздільне Одеської області, судимого 01.12.2014р. Вознесенським міськрайсудом за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, не судимого, учня Вознесенського професійного аграрного ліцею, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

Провадження № 11-кп/784/742/14 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_7

Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

за участі:

прокурора: ОСОБА_8

потерпілого: ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_5

законних представників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині виправдання ОСОБА_6 .. Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно зі ст.ст. 75,104 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.12.2014р. і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що судом при постановленні вироку не враховано те, що показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надані ними в судовому засіданні не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження в цілому. Стверджує, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 29.06.2015р.; показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_14 , рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Вважає, що про вчинення дій групою осіб свідчить спільне прибуття обвинувачених та перебування на території домоволодіння потерпілого, спільне транспортування мопеду до лісосмуги, де його було сховано, факт походу обвинувачених до місця, де напередодні було сховано мопед, перебування поруч та спостерігання за діями ОСОБА_5 , спрямованими на виведення з ладу замку запалювання та заведення мопеду без нього, спробою покататися на мопеді спільно з ОСОБА_5 .. Апелянт вказав, що слід врахувати поведінку обвинувачених, які не розкаялися у вчиненому, ведуть себе зухвало, намагаючись уникнути притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Згідно з обвинувальним актом, 29.06.2015р. біля 01.00 год неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прибули до території домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом пошкодження паркану проникли на територію двору вищевказаного домоволодіння, де незаконно заволоділи транспортним засобом мопедом «Viper F150» номер рами НОМЕР_1 вартістю 10000 грн, що належить потерпілому ОСОБА_9 .. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вищевказаним транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд. В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 10000 грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримує апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачених, їх захисників та законних представників, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.12.2014р. і остаточно до відбуття призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення.
Мотивувальна частина вироку суду (а.с. 70-71) містить посилання на кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Таку ознаку, як вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб було виключено з обвинувачення, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження факту скоєння крадіжки групою осіб. Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 апеляційна скарга не була подана.
Таким чином, прокурор погодився з даним висновком суду. І, відповідно до положень ч. 1 ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції в цій частині набрав законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, оскільки таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга була подана прокурором лише відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який вироком суду виправданий.
За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляції в цій площині.
Тому, відсутні підстави для скасування виправдувального вироку відносно ОСОБА_6 з наведених апелянтом обставин.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_15