Справа№ 308/9262/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2014 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000020 від 31.05.2013 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Могилів- Подільський, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , постійно проживаючи в місті Одеса та тимчасово не працюючи, дізнавшись про намір громадянина Демократичної республіки Конго ОСОБА_6 виїхати разом зі своїми приятелями - громадянином Гвінеї ОСОБА_7 та громадянином Сенегалу Мохамаду Сейду Ба до країн Євросоюзу, з метою покращенням свого матеріального становища в швидкий та незаконний спосіб, на початку січня 2013 року за винагороду у розмірі 7500 Євро запропонувала ОСОБА_6 організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України до Угорської Республіки. На дану пропозицію останні погодились. За домовленістю, в якості авансу ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 кошти у розмірі 300 Євро. Про решту грошей у розмірі 7200 Євро було домовлено, що ОСОБА_4 їх передасть в Одесі виходець з Камеруну на ім`я « ОСОБА_8 », вже після успішного переправлення групи за кордон. ОСОБА_4 також погодилась на дану умову.
З метою успішної реалізації злочинного задуму, ОСОБА_4 звернулась до невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_9 ». Дізнавшись від ОСОБА_4 про намір 3-х іноземних громадян виїхати за кордон « ОСОБА_9 » їй повідомив, що за винагороду у розмірі 6000 Євро він може для них це організувати. Надалі, між ОСОБА_4 та невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_9 » було домовлено, що у випадку успішної реалізації даного задуму, в якості винагороди вона залишить собі 1500 Євро, а кошти у розмірі 6000 Євро передасть « ОСОБА_10 ». Останній на таку умову погодився і зауважив, що зателефонує ОСОБА_4 коли буде все готово для нелегального переправлення вищевказаних осіб.
З метою досягнення бажаного результату, конспірації своїх дій та недопущення викриття з боку правоохоронних органів даного злочинного наміру, на початку лютого 2013 року « ОСОБА_9 » зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що іноземці самостійно повинні дістатись території Закарпатської області, а саме міжобласним автобусним сполученням 9 лютого 2013 року прибути у Київ до станції метро «Житомирська». За вказівками останнього, за даною адресою нелегальним мігрантам слід звернутись до любого з очікуючих на виході з метро приватних таксистів із проханням підвезти їх у місто Хуст, Закарпатської області. Після здійснення цього, на під`їзді до вказаного населеного пункту ОСОБА_6 через ОСОБА_4 повинен буде повідомити « ОСОБА_10 » про прибуття групи, щоб на місці його знайомі зустріли іноземців та доставили їх до приватного будинку, в якому ті таємно будуть проживати очікуючи на нелегальне переправлення до Угорської республіки.
На виконання цього, о 23 годині 55 хвилин 8 лютого 2013 року за вказівкою ОСОБА_4 група нелегальних мігрантів у складі - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Мохамаду Сейду Ба, виїхали автобусом «Автолюкс» з Одеси в напрямку міста Київ. Прибувши в обумовлене місце, ОСОБА_6 домовився із громадянином України ОСОБА_11 про перевезення за суму у розмірі 500 доларів США їх групи в до Хуста, не повідомляючи водію про свій подальший намір щодо незаконного перетину кордону України.
В свою чергу, ОСОБА_11 не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4 та «Олега», на легковому автомобілі марки «Део Ланос», р.з. НОМЕР_1 , здійснив 09.02.2013 року перевезення вказаних вище 3-х вихідців з Африки від станції метро «Житомирська» в напрямку міста Хуст.
Проте, 10 лютого 2013 року о 04 годині 40 хвилин під час руху у вказаному напрямку, при в`їзді в населений пункт Ділове, Рахівського району, на стаціонарному посту ДПС автомобіль ОСОБА_11 був зупинено для перевірки прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому було встановлено, що вказані іноземні громадяни перебували в прикордонному районі без паспортних документів та мали на меті за сприяння ОСОБА_4 (відомої їм під іменем « ОСОБА_12 ») нелегально виїхати до Угорської Республіки.
При цьому, з метою координації дій нелегальних мігрантів під час вчинення даного злочину ОСОБА_4 використовувала мобільні номери телефонів - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 вдруге, діючи з корисливих мотивів, за винагороду у розмірі 3000 Євро, на початку квітня 2013 року погодилась на прохання громадянки Сирії ОСОБА_13 організувати її незаконне переправлення до країн Євросоюзу.
На виконання цього, ОСОБА_4 у вказаний період зателефонувала зі свого мобільного номеру НОМЕР_5 на мобільний номер ОСОБА_13 - НОМЕР_6 , та попросила останню зустрітись з нею в кафе по вул. Радянської Армії у Одесі для отримання авансу у розмірі 100 Євро, а також для обговорення обставин її незаконного переправлення.
06 квітня 2013 року ОСОБА_4 зустрівшись з ОСОБА_13 в обумовленому місці, отримала від неї кошти у розмірі 850 гривень. Під час даної зустрічі ОСОБА_4 також запевнила ОСОБА_13 , що в найближчий час вона буде успішно переправлена в Словацьку Республіку і зауважила, що до українсько-словацького кордону її доставлять транспортним засобом про що вона їй повідомить додатково.
Діючи на виконання злочинного задуму, 06 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до знайомого мешканця Одеси на ім`я ОСОБА_14 із пропозицією за винагороду у 3000 гривень здійснити перевезення з міста Одеса 18 квітня 2013 року ОСОБА_13 у місто Ужгород, не поставивши до відома останнього про свій злочинний намір. ОСОБА_14 на дану пропозицію погодився.
ОСОБА_4 , маючи на меті якнайшвидше виконати свою обіцянку, 17 квітня 2013 року в черговий раз зателефонувала ОСОБА_13 та повідомила їй, що 18 квітня 2013 року о 15 годині та повинна прибути до раніше обумовленого кафе, звідки її легковим автомобілем доставлять до кордону. Надалі, ОСОБА_13 в обумовлений час зустрілась з ОСОБА_4 та передала їй 3000 гривень пообіцявши при цьому, що решту обумовлених коштів, а саме 4000 тисячі доларів США їй передасть у Одесі знайомий на ім`я ОСОБА_15 , вже після успішного її переправлення за кордон. На запропоноване ОСОБА_4 погодилась.
Окрім цього, ОСОБА_4 переслідуючи злочинну мету та, скориставшись своїми злочинними зв`язками, звернулась вдруге до невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_9 » та домовилась про організацію ним зустрічі ОСОБА_13 у Ужгороді та підшуканні для неї тимчасового житла, з метою очікування на сприятливий момент для її подальшого незаконного переправлення у Словацьку Республіку.
18 квітня 2013 року ОСОБА_14 на виконання прохання ОСОБА_4 , на легковому автомобілі марки «ЗАЗ 11027», р.з. НОМЕР_7 , прибув до кафе по вул. Радянської Армії в місті Одеса, де здійснив посадку ОСОБА_13 в автомобіль та виїхав у напрямку міста Ужгород.
Проте, після доставки 19 квітня 2013 року громадянки ОСОБА_13 у місті Ужгород, о 20 годині 30 хвилин на відстані 1500 метрів від лінії держкордону України на напрямку 288-285 прикордонного знаку (ділянка ВПС «Ужгород», територія міста Ужгород) адміністративно - оперативною групою від ВПС «Ужгород», на підставі відповідного інформування Одеського прикордонного загону її було затримано.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинила організацію незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, керівництво такими діями, сприяння порадами, вказівками, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю. В даному діянні зізнається та щиро розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як умисне, вчинення організації незаконного переправлення через державний кордон України кількох осіб, керівництво такими діями, сприяння порадами, вказівками, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
При обрані виду і розміру покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, всі обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, те що ОСОБА_4 , має постійне місце реєстрації та проживання, незаміжня, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судима, по місцю проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину у формі дачі незмінних та послідовних показань про злочин, відношення підсудної до скоєного нею злочину; на обліку нарколога не перебуває, не працює, враховуючи стан здоров`я обвинуваченої (внутріматочна кровотеча, меома матки, пухлина лівого яічника, потребує хірургічне втручання), враховуючи думку прокурора, захисника і вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченій більш м`яке покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої у санкції ст. 332 ч.3 КК України, як це передбачено ст.69 ч.1 КК України.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне застосувати до неї ст.75 КК України з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.
Беручи до уваги вищевказані факти та дані про особу ОСОБА_4 той факт, що вона вчинила тяжкий злочин не є перешкодою для застосування до неї вимог ст.ст. 69, 75 КК України.
При цьому суд приймає також до уваги те, що обвинувачена як на досудовому слідстві так і при розгляді справи в суді визнавала себе виннною повністю, з часу внесення відомостей до реєстру скоєння злочинів, її розгляду обвинувачена не ухилялась від явки до слідчого, суду, за час розгляду справи обвинувачена не притягувалися до кримінальної відповідальності, тим самим поведінка обвинуваченої ОСОБА_4 з часу вчинення нею злочину змінилась, а тому на думку суду призначення обвинуваченої вищезазначеного покарання, сприятиме виправленню засудженої.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання без ізоляції від суспільства суд враховує, що відповідно до ст. 77 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується.
Цивільний позов по справі не заявлений, витрати по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого за ст. 332 ч.3 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, без конфіскації майна, з конфіскацією засобів вчинення злочину.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 заставу, змінити на особисте зобов`язання, а саме зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-C3050, з карткою оператора мобільного зв`язку Лайф з № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-E1080i, з карткою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_8 , мобільний телефон марки Samsung марки GT-E1081T, з карткою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Fly» модель В300 (дуал), з карткою оператора мобільного зв`язку Лайф з № НОМЕР_10 , та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», з номером НОМЕР_11 , конфіскувати.
Речовий доказ: протоколи про результати відео- та аудіоконтролю за особою, протоколи про результати спостереження за особою, протокол огляду, 3 оптичні диски СD-R та один DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1