Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

14 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000079 та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами,

в с т а н о в и в :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Не погодившись із ухваленим щодо ОСОБА_4 вироком суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 17 листопада 2015 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив вирок змінити та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Також 19 листопада 2015 року на зазначений вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він, посилаючись на неповноту судового розгляду, просив вироку скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
10 грудня2015 р. апеляційні скарги потерпілого та захисника на вирок суду першої інстанції разом із матеріалами кримінального провадження № 0000079 надійшли до Апеляційного суду м. Києва та в цей же день переданісудді-доповідачу.
Однак перевіркою відповідності апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України виявились наявними перешкоди для відкриття у них апеляційного провадження.
За правилами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Конкретні вимоги повинні бути сформульовані з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції має право ухвалити, відповідно до положень, визначених ч. 1 ст. 407 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити вирок або ухвалу без змін;
2) змінити вирок або ухвалу;
3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;
4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;
5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;
6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Так, потерпілий порушував у апеляційній скарзі питання про зміну вироку та зміну призначеного ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України. Однак, формулюючи такі вимоги апеляційної скарги, потерпілий не зазначив, у якій частині підлягає зміні вирок суду першої інстанції, враховуючи, що в мотивувальній частині апеляційної скарги, окрім обґрунтування неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, потерпілий також наводив доводи на обгрунтування неповноти судового розгляду, та невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Таким чином, доводи мотивувальної частини апеляційної скарги не узгоджуються з вимогами, викладеними в її прохальній частині, що свідчить про не дотримання потерпілим вимог, передбачених ст. 396 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:
1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;
2) необхідності застосування більш суворого покарання;
3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Однак вказані вимоги захисником не враховані, оскільки, порушуючи в апеляційній скарзі питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку про визнання ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, він не навів в апеляційній скарзі доводів на існування будь-якої з підстав для ухвалення нового вироку, передбачених ч. 1 ст. 420 КПК України.

Крім того, як убачається з викладеного у ч. 1 ст. 420 КПК України вичерпного переліку випадків ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку, такий вирок може бути тільки обвинувальним.
Зазначене свідчить про недотримання захисником вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, оскільки вимоги його апеляційної скарги сформульовані без урахування того, які рішення суд апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 407 КПК України має право ухвалити за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2 статті 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.
Якщо особа усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду апеляційної інстанції. Протягом трьох днів після усунення недоліків апеляційної скарги і за відсутності перешкод суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
Оскільки апеляційній скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок суду першої інстанції подані без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження, вони підлягають залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 396, 398, 399, 404, 409КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_4 - залишити без руху.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року - залишити без руху.
Встановити потерпілому ОСОБА_2 семиденний строк з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.

Встановити захиснику ОСОБА_5 у в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 семиденний строк з дня отримання ухвали для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали негайно надіслати потерпілому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_5 у.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
м. Києва ОСОБА_1