05.11.2015 Справа №607/6925/15-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в залі судових засідань в місті Тернополі скаргу на постанову про закриття кримінального провадження,-
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Скарга обґрунтована тим, що на сьогоднішній день не виконана постанова суду про визнання його потерпілим, а тому, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з підстав викладених у ній.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про причини неявки слідчого суддю не повідомили.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Постановою слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 30 вересня 2015 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Проте вказаним вимогам оскаржувана постанова не відповідає.
Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що 20.01.2015 року відбулося засідання конкурсного комітету, проте за результатами персонального голосування переможця конкурсу по маршруту та перевізника претендента, який посів друге місце не виявлено. 18.09.2013 року заступником голови керівником апарату Тернопільської РДА було розглянуто вищевказане питання та зобов`язано Тернопільську РДА виконати рішення Львівського апеляційного адміністративного суду.
Такі висновки слідчого є необґрунтованими, не наведено обставин, які встановлені на досудовому розслідуванні, не надано оцінку доказам, які зібрані, та не наведено мотиви, з яких слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.
Зокрема, як вбачається з ч.2,3 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ч.2,3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Статтею 382 КК України передбачено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню (ч.1), а також за такі дії, вчинені службовими особами (ч.2).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, члени конкурсного комітету протягом тривалого часу не виконують виконавчого листа №1/15 виданого Львівським апеляційним адміністративним судом.
Слідчим під час розслідування кримінального провадження не з`ясовано, чи несуть члени конкурсного комітету відповідальність за голосування (не голосування) всупереч рішення суду, чи є вони службовими особами, та виходячи з вищевикладеного, не вирішено питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення.
Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2015 року зобов`язано слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженні. Під час розгляду вказаної скарги, як слідує з ухвали слідчого судді, слідчий та прокурор не скористалися своїм правом надати заперечення проти скарги, зокрема і не повідомили слідчого суддю про наявність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що в судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, своїх доводів щодо суті скарги слідчому судді не надали, враховуючи принцип змагальності, визначений ст. 22 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Направити ухвалу прокурору міста Тернополя для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області /підпис/ ОСОБА_1