АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1255/15 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 у криімнальному провадженні № 0002522 від. 16.05.2015 року про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою.

Визначено cуму застави у розмірі 609000 (шістьсот дев`ять тисяч) грн.

Як зазначено у ухвалі, 15 травня 2015 року в період часу з 12 год. до 17-15 год., невстановлена особа шляхом зламу замків вхідних дверей, проникла до кв. АДРЕСА_1 , звітки таємно викрала особисті речі ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 4800 доларів США, 15000 грн., наручний чоловічий годинник «Едокс», нутбук «Азус», вироби із золота та срібла, спецзасіб ПМР калібру «9 мм» серія НОМЕР_1 (дозвіл № НОМЕР_2 ), спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток.

Крім того, 22.07.2015 року, в період часу з 06-45 год. до 18-30 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленими особами, використовуючи спеціальні прилади для відкривання замків дверей, таємно проникли до кв. АДРЕСА_2 , звідки викрали гроші, ноутбуки «ACER 5920G-602G25Mi» та «ASUS K53SV B4N0AS48917216G», жіночу сумку, золоті вироби, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток у сумі 47 700 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Також у 2015р., точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_7 за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , знаходячись у м. Харкові, вчинив дії направлені на готування до вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням у житло за наступних обставин. Так, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , домовились між собою та організувались для спільного вчинення умисних, особливо тяжких, корисливих злочинів на постійній основі. Учасники вказаної злочинної групи використовували а/м «GREAT WALL HOVER», р.н. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_10 . За невстановлених слідством обставин, ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 підшукали знаряддя вчинення злочину: обріз мисливської зброї та патрони до нього, маски з прорізями для очей в 4 шт., засоби для зв`язування - пластикові джгути 10 шт. Для зберігання викраденого майна, та інших предметів необхідних для здійснення лочинної діяльності, ОСОБА_13 28.07.2015р. орендував гаражний бокс № НОМЕР_4 , у гаражному кооперативі «60 років Жовтня», по пр. Тракторобудівників, 111 у м. Харкові, належний ОСОБА_16 , яким користувались всі учасники злочинної групи.

Крім того, 14.08.2015р. ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та і групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_13 , знаходячись у м. Харкові, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла громадян за наступних обставин. ОСОБА_7 у 2015р. домовився з ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 об`єднатись для постійного вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, а саме: вчинення крадіжок з проникненням у житло на території м. Харкова. В першій половині доби 14.08.2015р. ОСОБА_7 , діючи у групі з ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , на а/м «GREAT WALL HOVER», р.н. НОМЕР_3 . прибули до буд. АДРЕСА_3 , з метою встановлення обставин для вчинення крадіжок та пробувши у вказаному будинку близько 30 хв., виїхали до неподалік розташованого будинку АДРЕСА_4 для вчинення аналогічних дій. Отримавши необхідну інформацію, учасники групи, з метою конспірації від`їхали та зупинились навпроти будинку АДРЕСА_5 , для подальшого пішого прибуття для викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, однак не довели злочинний намір до кінця за затримання працівниками УСБУ в Харківській області.

Відомості за вищевказаними обставинами зареєстровані в ЄРДР та 16.08.2015р. постановою старшого прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_19 кримінальні провадження об`єднані під №0002522.

14.08.2015р. о ІЗ10 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України. 15.08.2015р. ОСОБА_7 повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, а 16.08.2015р. ОСОБА_7 повідомлена змінена підозра ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 14 ч.3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.З, п.5, ч.І ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити предмети, документи, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. Прокурор додатково пояснив, що максимальний розмір, передбачений для особливо-тяжкого злочину не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували посилаючись необґрунтованість підозри та ризиків. Підозрюваний пояснив, що насильство під час затримання та на досудовому слідстві до нього не застосовувалось. Вину не визнав. Від пояснень відмовився.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.І ст.14 ч.3 ст.187 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 15.08.2015 року; протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_20 ; транспортними накладними «Нова Пошта»; протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_20 від 15.08.2015 року; протоколами допитів потерпілої ОСОБА_21 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання потерпілій ОСОБА_21 від 15.08.2015р; протоколом огляду кв. АДРЕСА_6 від 06.08.2015р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2015р.; протоколом одночасного допиту свідка ОСОБА_22 та підозрюваного ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом огляду гаражу АДРЕСА_7 ; протоколом обшуку за місцем мешкання свідка ОСОБА_24 від 14.08.2015 року; протоколом обшуку автомобілю «GREAT WALL HOVER», р.н. НОМЕР_3 від 14.08.2015 року; висновком судово-балістичної експертизи № 331 від 15.08.2015 року; протоколом огляду кВ. АДРЕСА_8 від 14.08.2015 року.

Також слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.2, п.З, п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, спотворити предмети та документи, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.З, п.5 ч.І ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, a саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_25 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати у відношенні ОСОБА_26 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому посилається у апеляції на те, що ухвалу слідчого судді вважає незаконною і необґрунтованою винесеною в порушення норм КПК України, а обраний запобіжний захід є занадто суворим і реально невідповідним особі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляцію, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею бралась до уваги міцність соціальних зв*язків підозрюваного, та те, що він підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється.

Крім того було враховано негативну репутацію підозрюваного.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в якості альтернативного виду запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Більш того, слідчим суддею в якості альтернативної міри запобіжного заходу було визначено заставу розмір якої здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_25 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: