Справа № 162/1/16-к
Провадження № 1-кп/162/7/2016
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000236 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Грицки Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, 29 травня 2008 року засудженого Любешівським районним судом Волинської області за частиною 3 статті 185 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням статті 71 КК, 05 березня 2013 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково, на момент звільнення невідбута частина покарання становила 05 місяців 24 дні,

встановив:

ОСОБА_5 близько 17 години 13 листопада 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через вікно проник у житловий будинок ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , де з спальної кімнати таємно викрав дві тисячі гривень. Злочин, передбачений статтею 185 КК, обвинуваченим вчинено повторно.

Лавор в суді свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю та показав, що 13 листопада 2015 року вживав спиртне. Приблизно між 16 та 17 годинами прийшов до будинку своєї сусідки ОСОБА_4 , де нікого не було. Через вікно проник у хату, у спальній кімнаті знайшов близько двох тисяч гривень, які викрав. Вказані кошти дружина повернула потерпілій на другий день після крадіжки. Усвідомлення скоєного до нього прийшло пізніше, два дні він ховався у лісі. Обвинуваченому соромно за скоєне.

Потерпіла ОСОБА_4 у суді показала, що у післяобідню пору 13 листопада 2015 року до неї передзвонила її сестра ОСОБА_6 , яка повідомила про крадіжку. Коли вона з роботи приїхала додому, у хаті був розгардіяш, речі були розкидані. З гаманця, який вона зберігала у шафі у своїй спальні, зникло дві тисячі гривень.

Відповідно до протоколу прийняття заяви 13 листопада 2015 року потерпіла ОСОБА_4 звернулась у поліцію з приводу викрадення у неї зокрема двох тисяч гривень.

13 листопада 2015 року під час огляду будинку потерпілої по АДРЕСА_2 , встановлено факт проникнення у житло, зафіксовано безлад у кімнатах, визначено, що саме викрадено.

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні повторної крадіжки з проникненням у житло. Його дії підлягають кваліфікації за частиною 3 статті 185 КК.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що скоєне ним є тяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить каяття ОСОБА_7 , яке полягає у негативному ставленні до вчиненого, добровільному відшкодуванні збитків.

Судом також визнається за обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, слід віднести вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, рецидив злочину, як обставина, що обтяжує покарання, підлягає виключенню, адже повторність вчинення злочину уже включена в обвинувачення як кваліфікуюча ознака скоєного відповідно до примітки статті 185 КК.

Судом також береться до уваги посередня характеристика обвинуваченого по місцю проживання, що він хворіє на деструктивний бронхіт, гіпертонічну хворобу, дифузний кардіосклероз.

Лавор уже притягався до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок, відбував реальні покарання, однак належних висновків не зробив та не став на шлях виправлення. Зазначене вказує про антисоціальний характер його особистості. Відтак, суд не вбачає підстав для застосування у цьому випадку статей 75, 76 КК.

Суд констатує що строк умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 за вироком Любешівського районного суду від 29 травня 2008 року на момент розгляду цієї справи збіг. Отже, при призначення покарання немає підстав для застосування статей 71, 72 КК.

Таким чином, для досягнення передбачених статтею 50, частиною 2 статті 65 КК цілей необхідним і достатнім буде призначення покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для зміни обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчується 29 лютого 2016 року, немає.

Процесуальних витрат у справі немає, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання: з часу взяття ОСОБА_5 під варту.

Речові докази:

-- дві пачки чаю «Curtis», одну пачку чаю «Майський байховий», одну пачку чаю «Крепкий», металеву защіпку, які знаходяться в камері схову Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, -- повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1