1-кп/357/858/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003363 від 18.08.2015 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабул республіки Афганістан, афганця, громадянина республіки Афганістан, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.04.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі і звільненого 06.07.2010 року по відбуттю строку покарання; 31.03.2011 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. 15, ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.12.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 19 днів; 30.04.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 263 ч. 2, ст. 70, 71 КК України до 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17.08.2015 року близько 16 години 15 хвилин під час обходу гуртожитку в відділенні № 14 СВПС БВК № 35, розташованої за адресою: Київська область м. Біла Церква вул. Калініна буд. 16, на 3-му поверсі оперуповноваженим оперативного відділу капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 , було виявлено засудженого ОСОБА_5 , який знаходився в приміщенні гуртожитку біля входу до умивальної кімнати. Останній побачивши ОСОБА_6 , сховав собі до кишені предмет схожий на мобільний телефон, який входить до переліку заборонених речей та зайшов до умивальної кімнати. ОСОБА_6 слідував за ним та зайшовши до умивальної кімнати зробив ОСОБА_7 зауваження слідувати до кімнати чергового помічника начальника БВК № 35 для особистого обшуку, на що останній не відреагував на зауваження та взявши в дві руки металевий умивальник кинув його в сторону ОСОБА_6 , який відбив правою рукою в праву сторону вказаний умивальник. ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій, висмикнув обома руками із стіни металеву арматуру, за допомогою якої тримався вказаний вище умивальник та поклавши її в праву руку намагався нанести тілесне ушкодження в область тулубу ОСОБА_6 , але ОСОБА_6 ухилився від даного удару та опинився у туалеті. ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_6 в туалеті, вибіг з умивальної кімнати та побіг на плац 4-го локального сектору, де ОСОБА_6 наздогнавши останнього біля входу у вказаний вище гуртожиток, застосував до ОСОБА_7 прийом рукопашного бою, а саме загін його лівої руки, в якій містилася металева арматуру, за спину та останній з метою звільнення від прийому наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в область тубу зліва та один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на обличчі, синець на животі, садна та поверхневу ранку на правій руці, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що він відбуває покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35. Приблизно о 16 годині 17.08.2015 року він знаходився в приміщенні гуртожитку, біля умивальної кімнати і в цей час працівник колоній ОСОБА_6 вирішив, що у нього при собі мається мобільний телефон, тому останній став пред`являти з цього приводу претензії. Так як він тривалий час відбуває строк покарання, а тому він перебував у стресовому стані і під час конфлікту з працівником колонії він не пам`ятає всі деталі, але коли виник конфлікт, то він кинув у працівника колонії ОСОБА_6 металевий умивальник, а потім він висмикнув зі стіни металеву арматуру, на якій був закріплений умивальник і намагався нанести ОСОБА_6 удар арматурою, але удар не вийшов, бо ОСОБА_6 скрутив його. Можливо під час конфлікту він і наносив ОСОБА_6 удари, але він цього не пам`ятає, так як себе в той момент не контролював.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, просить суворо не карати та призначити йому мінімально можливу міру покарання.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 392 КК України, оскільки він вчинив дезорганізацію роботи установи виконання покарання, а саме напад на представника адміністрації установи виконання покарання.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 чистосердечно розкаюється - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючою відповідальність обставиною є рецидив злочинів.

Враховуючи всі наведені вище обставини, повне визнання обвинуваченим вини у вчиненому, щире каяття, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою його визнано винним, так як виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_5 , будучи засуджений вироком від 30.04.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 263 ч. 2, ст. 70, 71 КК України до 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна і вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, тому при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України.

Речові докази по справі: металевий прут, що зберігається в кімнаті речових доказів Білоцерківського МВ знищити, а CD диск з відеозаписом внутрішніх та зовнішніх камер спостереження БВК № 35 за 17.08.2015 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, і останній відбуває строк покарання в Білоцерківській ВК № 35 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2014 року, яким визначено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 з 20.02.2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 392 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2014 року і остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначити покарання у вигляді 8 (восьми) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_5 відраховувати з 12.10.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2014 року з 20.02.2012 року по 12.10.2015 року.

До вступу вироку в законну силу, застосувати до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з залі суду негайно та утримуючи в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та Київській області.

Речові докази по справі: металевий прут, що зберігається в кімнаті речових доказів Білоцерківського МВ знищити, а CD диск з відеозаписом внутрішніх та зовнішніх камер спостереження БВК № 35 за 17.08.2015 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,