ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5- 4573ск15
ПОСТАНОВА

15 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_5, розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

постановою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у витребуванні справи за його касаційною скаргою. У постанові було роз'яснено, що відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню кримінальної справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.

У межах встановленого кримінально-процесуальним законом строку захисник повторно направив до суду касаційну скаргу, однак зазначені у постанові суду недоліки не усунув.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність вищезазначених судових рішень щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та порушує питання про їх перевірку судом касаційної інстанції.

Разом з цим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

В силу ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року касаційна скарга має відповідати вимогам ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року, відповідно до п. п. 3, 4 якої вона повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення, чіткі доводи на її обґрунтування та відповідні аргументи на підтвердження цього.

Так, у порушення вимог ст. 350 КПК України ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та порушення вимог кримінально-процесуального закону, не наводить конкретних доводів та відповідних аргументів на підтвердження цього відповідно до вимог статей 398, 370-371 КПК України 1960 року із посиланням на конкретні норми кримінально-процесуального закону, вимоги яких на думку захисника порушено.

При цьому захисник надає власну оцінку доказам по справі та фактично посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, що в силу положень ст. 398 КПК України 1960 року не є підставою для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції.

За таких обставин скарга ОСОБА_2 не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

У зв'язку з цим, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених вище недоліків, якщо вона надійде не пізніше одного місяця з дня одержання копії даної постанови.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п.15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

відмовити ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для перевірки у касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5