Єдиний унікальний номер 725/5592/15-к
Номер провадження 1-кп/725/241/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000079 від 08.05.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 протягом квітня-липня 2015 року вчинив умисний злочин проти встановленого порядку несення військової служби при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_5 08.04.2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокується в АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №80 від 22.04.2014 року ОСОБА_5 був зарахований до списків частини, всіх видів забезпечення та призваний на посаду гранатометника 2 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 3 аеромобільно-десантного роти військової частини.
Положенням ст.ст.17,65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Згідно вимог ст.ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон) передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Положеннями ст.1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено часткову мобілізацію, у тому числі в Чернівецькій області, що є підтвердженням особливого періоду на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, по теперішній час.
Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, у військовому званні «солдат», ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 1 Г 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
5 лютого 2015 року, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №24 солдата ОСОБА_5 скеровано для проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_3 .
Однак, 28 квітня 2015 року солдат ОСОБА_5 , через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, всупереч наведених вимог законодавства, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім военного стану не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 , та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_2 .
23 липня 2015 року солдат ОСОБА_5 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_2 та продовжив проходження військової служби.
Таким чином гранатометник 2 аеромобільно-десантного відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 3 аеромобільно-десантної роги військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, в порушення вимог' ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст, 11, 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах особливого періоду, крім военного стану, 28 квітня 2015 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 , та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_2 до 23 липня 2015 року, тобто понад один місяць.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у не з`явленні до військової частини в особливий період понад один місяць визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах ухилився від несення військової служби. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.407 ч.4 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проходження служби характеризується посередньо.

Суд враховує, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення.
При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст.75,76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1