Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/1030/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження №0004843 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Могутнє Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку на обвинуваченого ОСОБА_8 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 - 395 грн. 18 коп. майнової шкоди, завданої злочином.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 - 5 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 12 050 грн. витрат на правову допомогу.
ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_8 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року визнаний винуватим за вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто, умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого, за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 , 29 червня 2014 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи біля входу у кафе «COME IN BAR», розташованого по вулиці Академіка Корольова у місті Кіровограді, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1352 від 20.11.2014 року, у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи, - ангулярного зліва, ментального зправа, що відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілого.
В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову, пред`явленого потерпілим, - зменшити розмір суми, стягнутої у рахунок відшкодування завданої потерпілому кримінальним правопорушенням моральної шкоди, з 5 000 гривень до 2 000 гривень, та зменшити розмір процесуальних витрат, стягнутих з обвинуваченого на користь потерпілого, пов`язаних із витратами на правову допомогу, з 12 050 гривень до 1 158 гривень 32 копійки. Свої вимоги апелянт мотивує, тим що при задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив не із засад розумності, виваженості і справедливості; розмір стягнутої з обвинуваченого суми у відшкодування моральної шкоди є завищеним, таким, що не відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач. Захисник обвинуваченого також вважає, що потерпілим ОСОБА_10 не доведено у судовому засіданні розмір завданої йому шкоди, а суд, задовольняючи цивільний позов в цій його частині, не навів в рішенні відповідних мотивів. При цьому, захисник вказує: як вбачається з судової практики розгляду цивільних позовів в частині стягнення моральної шкоди по кримінальних справах, суди стягують з обвинувачених моральну шкоду у розмірі 1 500 2 000 гривень. Як убачається з розміру наданої правової допомоги потерпілому, - по даній категорії справ він являється занадто великим. Захисник посилається на положення Порядку оплати послуг та відшкодування витрат адвокатові, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 17.09.2014 року, відповідно до яких: розмір винагороди адвокатів за надання правової допомоги особам, зазначеним у пунктах 3-7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», обчислюється відповідно до Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 465. Захисник вказує дана норма Закону встановлює розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги у кримінальній справі, а також встановлює граничний розмір його винагороди.
Заслухавши доповідача, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, вислухавши думку прокурора, яка вважає що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого

ОСОБА_8 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, так як його вина підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, і такий висновок місцевого суду не оспорюється учасниками судового розгляду в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 1 ст. 122 КК України, як вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто, умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, через що обґрунтовано призначив останньому покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, яке також ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюється.

Апеляційні вимоги захисника щодо зменшення розміру процесуальних витрат, стягнутих з обвинуваченого на користь потерпілого, пов`язаних із витратами на правову допомогу, з 12 050 гривень до 1 158 гривень 32 копійки, задоволенню не підлягають, оскільки на даний час відсутні методики обчислення винагороди захиснику у кримінальному судочинстві, який би регулював гонорар адвоката відповідно до положень Розділу IV Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а ч. 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до складу яких, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 120 КПК України відносяться витрати на правову допомогу.
Також не можуть бути задоволені й апеляційні вимоги захисту стосовно скасування вироку районного суду в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 5000 грн., так як, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді цивільного позову правильно послався на душевними переживаннями потерпілого у зв`язку з отриманими травмами, потерпілого, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, що потерпілий переніс сильний фізичний біль та лікувався за власні кошти.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а тому залишає вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4