Справа № 523/5190/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріали кримінального провадження №0000575 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мозиндор Удорського району Комі РФ, громадянина України, росіянина, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, 2001 року народження, працюючого водієм ПАО «Нова Лінія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2014 року, приблизно о 18.30 годині, водій ОСОБА_8 керував технічно справним вантажним автомобілем «БАЗ-Т713.12» реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював рух по пр.Добровольського в Суворовському районі м.Одеси, з боку вул.Затонського в напрямку вул.Паустовського, де мав об`єктивну можливість на достатній відстані побачити перемикання світлофорного об`єкту на жовтий і червоний сигнал світлофора, що забороняє йому подальший рух через розташовані попереду регульовані перехрестя та пішохідний перехід. Однак, водій ОСОБА_8 допустив порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 8.7.3 «ґ, е», 8.10 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1094 від 10.12.1993 року «Про затвердження Правил дорожнього руху», які вказують за те, що:
п.1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та, інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.8.7.3. сигнали світлофора мають такі значення:

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

п.8.10. у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед порожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та у всіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів,

п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості шантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушивши вказані пункти правил дорожнього руху, ОСОБА_8 продовжив рух на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїжджу частину по регульованому пішохідному переходу на дозволений для нього зелений сигнал світлофора, в напрямку справо наліво відносно лінії руху автомобіля.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №54 від 09.02.2015 року, внаслідок вищевказаної ДТП пішоходу - потерпілому ОСОБА_7 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини у вигляді переломів п`ятого, сьомого лівих ребер зі зміщенням кісних уламків, садна тулуба, області правого ліктьового суглобу; закрита травма тазу у вигляді перелому дна лівої вертлюжної впадини; закритий перелом лівої станової кістки на межі середньої та нижньої третині. Вказані ушкодження не були небезпечним для життя, тягнуть тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день). За цим критерієм, згідно п.2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного встановлення ступню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №1318 від 20.03.2015 року, водій ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п.п.2.3 «б», 8.7.3 «ґ,е», 8.10 та 12.1 ПДР України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода та порушення вищевказаних вимог знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням події ДТП.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, вказав про щире каяття у вчиненому, не оспорював обставини скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно ним було порушено Правила дорожнього руху, що в послідуючому призвело до наїзду на пішохода, а саме 09.06.2014 року, направляючись на замовлення, так як працює водієм ПАО «Нова Лінія», він керував автомобілем марки «БАЗ», р/н НОМЕР_1 , по пр.Добровольського в м.Одесі. Здійснюючи рух, він раптово помітив як на вищевказаній ділянці дороги по пішохідному переході на перехресті став перетинати дорогу раніше невідомий йому хлопець, як потім виявилось ним був ОСОБА_7 , який був в навушниках та з опущеною головою. Побачивши вищевказаного пішохода він відразу став гальмувати, однак автомобіль не встиг зупинитися і він все одно наїхав потерпілого. В послідуючому було викликано швидку медичну допомогу та працівників ДАІ.

Крім того, обвинувачений вказав, що по можливості намагався допомагати потерпілому в лікарні продуктами харчування та грошовими коштами.

Також зауважив, що шкодує про скоєне, та просив не призначати йому суворого покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм та це є єдиний вид його заробітку, та можливість годувати свою сім`ю. Зазначивши при цьому, що готовий відшкодувати завдану потерпілому шкоду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в 2014 році на пр.Добровольського в м.Одесі він перетинав проїжджу частину на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофору, де на нього здійснив наїзд автомобіль, що було в послідуючому він уже не пам`ятає, пам`ятає лише приїзд швидкої допомоги.

Крім того вказав, що після виниклої дорожньо-транспортної пригоди він перебував на стаціонарному лікуванні, а також проходив курс лікувався вдома.

Так як, ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.286 ч.1 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення і сприяння в його розкритті, а також позитивні характеристики за місцем проживання та місцем роботи.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує сімейний стан обвинуваченого, який є одруженим з ОСОБА_9 , 1975 року народження, має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_10 , 2001 року народження, також враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні підтримав думку свого представника, та вважав можливим з врахуванням того, що обвинувачений визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, призначити йому покарання у виді штрафу, окрім цього враховує те, що до здійснення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення ОСОБА_8 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою, вперше скоїв вищевказаний злочин. Також суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази по матеріалам кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його вік, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцію статті 286 ч.1 КК України.
Крім того, при призначенні покарання, а саме вирішення питання пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами або без такого, судом враховується та обставина, що водійське посвідчення обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно у зв`язку з його трудовою діяльністю, оскільки він працює водієм ПАО «Нова Лінія», а позбавлення водійського посвідчення позбавить його можливості працювати, послугує підставою для його звільнення, та не можливості здійснення своєї трудової діяльності, буде позбавлений засобів для його існування, можливості забезпечувати свою родину та відшкодовувати потерпілому збитки, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе права керування транспортними засобами обвинуваченого не позбавляти.
Цивільний позов, заявлений прокурором прокуратури Суворовського району м.Одесу (Одеської місцевої прокуратури №4) ОСОБА_4 , на користь держави в інтересах Комунальної установи «Одеська міська клінічна лікарня №11» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 , на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки в процесі судового розгляду беззаперечно встановлено, що саме злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_8 було завдано зазначений матеріальний збиток.

При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди, суд враховує той факт, що завдання обвинуваченим ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 5340 грн 55 коп повністю підтверджено матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим, вважає матеріальний збиток за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 повністю доведеним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
В ході проведення судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_6 від підтримання заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову про відшкодування матеріальних та моральних збитків в рамках даного кримінального провадження відмовились, просили залишити його без розгляду для звернення в цивільному порядку, у зв`язку із чим судом вищевказаний цивільний позов залишено без розгляду та роз`яснено право звернення в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов, заявлений прокурором прокуратури Суворовського району м.Одеси (Одеської місцевої прокуратури №4) ОСОБА_4 , про відшкодування матеріального збитку на суму 5340 грн 55 коп - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в інтересах Комунальної установи «Одеська міська клінічна лікарня №11» на відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 5340 грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення експертиз загальною сумою 1696 грн 80 коп, а саме:

-за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу 295 грн 20 коп;

-за проведення транспортно-трасологічної експертизи 295 грн 20 коп;

-за проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП 492 грн 00 коп;

-за проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП 614 грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1