Справа № 700/4154/15-к
Провадження № 1-кп/700/106/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Черкаси та жительки АДРЕСА_1 , українку, громадянки України, з середньою освітою, не працююча, розлучена, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судиму, обвинувачену за ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
Досудовим слідством встановлено, що 29 серпня 2015 року, близько 02.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи біля магазину «Ластівка», що розташований за адресою с.Погибляк, вул.. Самсонова, 23, Лисянського району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 та маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_5 декілька ударів ногою в живіт та декілька ударів руками в область грудей, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на правому плечі, на правій молочній залозі, на животі, які згідно висновку експерта №265 від 15.09.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнала повністю і пояснила, що дійсно скоїла злочин при обставинах і з наслідками, вказаними в обвинувальному акті. Дійсно 29.08.2015 року біля магазину «Ластівка» в с.Погибляк Лисянського району вона нанесла декілька ударів гр.. ОСОБА_5 .. На даний час усвідомила скоєне, жалкує, що поступила необдумано і запевняє, що подібного більше не повториться.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Дії підсудної ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем проживання, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд в діях ОСОБА_4 не вбачає.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд враховує підсудній, що вину свою у вчиненні злочину визнала повністю, розкаялась в скоєному, в ході досудового слідства та в судовому засіданні давала послідовні, правдиві покази, чим активно сприяла розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується вперше, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведені обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд приходить до переконання про можливість призначення підсудній покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а при призначенні покарання у вигляді штрафу.

21 грудня 2015 року потерпілою по справі був заявлений цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В судовому засіданні ОСОБА_5 звернулася з заявою в якій просить її цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча -