Дата документу Справа № 316/1409/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/1409/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/328/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.128 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палити з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000335 від 23 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст.128 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 15 000 грн. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі представник потерпілого-адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 більш суворе покарання, передбачене ст.128 КК України, та в повному обсязі задовольнити цивільний позов. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, в порушення вимог ст.65 КК України, та положень постанови Пленуму ВСУ №7, повною мірою не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують покарання. На думку апелянта, суд безпідставно не врахував в якості обставини, що обтяжує покарання, знаходження ОСОБА_6 , під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показаннями самого обвинуваченого та свідків. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги потерпілого частково, не вмотивував належним чином своє рішення.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 21 березня 2015 року приблизно о 04:00 годині, знаходячись біля нічного клубу «Ваніль», розташованого по вул.Радянській, 27А в м.Енергодар Запорізької області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10 , не передбачаючи, що від його протиправних дій можуть утворитися тяжкі наслідки, хоча зобов`язаний був і міг передбачати дані наслідки, кулаком правої руки наніс один удар в область лівої частини обличчя потерпілому ОСОБА_10 , в результаті чого остатній втратив рівновагу та впав на асфальтове покриття, при цьому вдарившись правою стороною голови. У результаті падіння потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді; представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані правильно за ст.128 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, окрім того, не вказано таких обставин і в самому обвинувальному акті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду, викладеними у вироку, про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.128 КК України у виді 200 годин громадських робіт, та вважає, що доводи апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є безпідставними та правильність вищевказаних висновків суду не спростовують.

Окрім того, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про неправильне вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно з вимогами ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення щодо необхідності часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 і стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, - 15 000 грн, врахувавши при цьому глибину моральних страждань потерпілого, фактичні обставини кримінального правопорушення та майновий стан обвинуваченого.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог потерпілого у частині стягнення з обвинуваченого на його користь 5 500 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, оскільки при судовому розгляді встановлено, що обвинуваченим відшкодовано потерпілому 7 409 грн у якості відшкодування вказаної шкоди, інші матеріальні витрати потерпілого відповідними документами не підтверджені.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні з обвинуваченого на користь потерпілого витрат на правову допомогу, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження цих витрат, а саме: відсутністю відповідного розрахунку суми витрат на правову допомогу.

При апеляційному розгляді представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 вказаних документів також не надав, як і документів, що підтверджують матеріальні витрати потерпілого в сумі, зазначеній в позовній заяві. Не надавались такі документи і при розгляді провадження судом першої інстанції. Разом з цим адвокат ОСОБА_9 підтвердив сплату обвинуваченим на користь потерпілого у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 409 грн.

У зв`язку з викладеним, підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника потерпілогоадвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст.128 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4