Справа №468/1670/15-к 25.12.2015 25.12.2015 25.12.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Тетевчиці Радехівського району Львівської області, громадянка України, українка, розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.
Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_5 .
Просить вирок скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ст. 125 ч.1 КК України призначити більш суворе покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.10.2015 р. ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, за якою призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
__________________________________________________________________
провадження № 11- кп/784/883/15 головуюча у 1 інстанції ОСОБА_8
категорія: ст. 125 ч.1 КК України доповідач у апеляційній інстанції
ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_5 .
Не погоджується із зазначенням у вироку про визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 . Наводить, що та не визнала поштовху на ворота гаражу, заподіяння тілесного ушкодження. Визнала лише нанесення удару в обличчя. Стверджувала, що потерпіла на землю впала сама після того, як наступила їй на ногу.
Апелянт вказує, що ОСОБА_6 не заперечує вживання вина з іншою особою до події. Стверджує, що про обвинувачену розмову не вела і у неї не було приводу для сварки.
Зазначає, що суд невірно оцінив характеристику ОСОБА_6 як посередню через те, що вона вчиняє сварки в селі і для вирішення конфліктів запрошувалися сільській голова та працівники міліції. Вказує, що надала суду негативну характеристику обвинуваченої, яка залучена до матеріалів провадження. Вважає, що суд безпідставно визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, перебування на її утриманні дітей, що є даними про її особу.
Вказує, що ОСОБА_6 не вибачилася, поводиться пихато, в промові в судових дебатах заявила про намір розібратися з цією справою. Обвинувачена офіційно не працює, має чоловіка та батьків. Не вжила заходів з відшкодування завданої шкоди. При цьому потерпіла зазначила, що таких вимог не висувала.
Посилається, що лише зі слів обвинуваченої суд встановив про відсутність в селі дитячого садка, чим умотивував незастосування до неї покарання у виді громадських робіт. Стверджує, що дитячий садок в селі є.
За таких обставин апелянт вважає, що не ґрунтується на законі призначення обвинуваченій, яка не визнала вину та не розкаялася, покарання у виді штрафу, яке не буде сприяти її виправленню. За змістом апеляційної скарги вважає таке покарання несправедливим через м`якість.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
09 травня 2015 р., приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинила сварку, в ході якої штовхнула ОСОБА_5 в груди, внаслідок чого вона вдарилася тім`яною областю голови об гараж. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_5 1 удар долонею в обличчя.
Внаслідок цього ОСОБА_5 заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин із садном в центрі тім`яної області голови.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, заперечення обвинуваченої ОСОБА_6 на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_7 про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та надані додатково, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у заподіянні потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження за наведених у вироку обставин, як і кваліфікація дій за ст. 125 ч.1 КК України, апелянтом не оспорюється.
Відповідно до визначених ст. 404 ч. 1 КПК України меж перегляду судом апеляційної інстанції судового рішення суду 1 інстанції, оскаржуваний вирок в цій частині не переглядається.
Покарання обвинувачений ОСОБА_6 судом призначено у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66 КК України.
Враховано, що вчинений нею злочин, передбачений ст. 125 ч.1 КК України, згідно з встановленою ст. 12 КК України класифікацією злочинів, є злочином невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнав перебування на її утриманні двох малолітніх дітей і те, що вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася.
Оспорюючи одну з цих пом`якшуючих покарання обставин, апелянт вважає, що перебування дітей на утриманні обвинуваченої є даними про її особу. Однак, поза увагою апелянта залишені положення ст. 66 ч.2 КК України, згідно з якими при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першої цієї статті. Тому врахування судом і цієї пом`якшуючої покарання обставини, відповідає вимогам закону.
Суд вказав про не встановлення обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 . Свій висновок обґрунтував відсутністю законних підстав вважати про вчинення нею злочину в стані алкогольного сп`яніння через не проведення медичного освідування, яке б підтвердило даний факт. Потерпіла в апеляційній скарзі посилається на показання обвинуваченої в суді про вживання нею до події вина разом з іншою особою. Однак, вказану обставину суд встановив, водночас визнавши її недостатньою для встановлення факту вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Висновок суду про не встановлення зазначеної вище обтяжуючої покарання ОСОБА_6 обставини апелянт не оспорює.
До матеріалів кримінального провадження залучені 2 характеристики за місцем проживання ОСОБА_6 : прокурором (а.с. 32) та представником потерпілої (а.с. 40). В судовому засіданні перевірені відомості, які викладені в характеристиці, залученої представником потерпілої. Обвинувачена зазначила, що саме вона зверталася до сільського голови і викликала працівників міліції з приводу поведінки колишнього чоловіка, який вчинював бійки в нетверезому стані, конфліктував з сусідами з земельних питань. Зі змісту зазначеної характеристики вбачається, що самої обвинуваченої стосуються лише відомості стосовно місця проживання, виховання нею двох дітей і того факту, що вона не працює. Інші зазначені в цій характеристиці відомості не можна тлумачити як такі, що стосуються безпосередньо ОСОБА_6 .
Суду апеляційної інстанції обвинуваченою ОСОБА_6 надані додаткові дані, згідно з якими її батьки померли. Обвинувачена офіційно працювала з 1996 р. по лютий 2012 р., після чого перебувала на обліку як безробітна до січня 2013 р. (тобто, до народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Характеристика на ОСОБА_6 , яка залучена прокурором, є позитивною. Такою є і надана обвинуваченою безпосередньо суду апеляційної інстанції її характеристика за місцем проживання від 18.12.2015 року.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для визнання обвинуваченої особою, яка характеризується негативно, як на це вказує апелянт.
Фактичне визнання ОСОБА_6 вини частково, про що і зазначено у вироку, є її позицією відносно висунутого обвинувачення. Тому ця обставина, як і відсутність каяття, на що вказує апелянт, не можуть враховуватися при призначенні їй покарання в сенсі обставин, що обтяжують покарання, вичерпний перелік яких встановлено ст. 67 ч.1 КК України.
Є безпідставними доводи про невжиття обвинуваченою заходів з відшкодування завданої шкоди, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать, що таких вимог потерпілою не висувалося, про що зазначила і вона сама в апеляційній скарзі.
Інші доводи апелянта, які пов`язані з подальшою поведінкою обвинуваченої, її промовою в судових дебатах, не мають безпосередньо правового значення для вирішення питання про призначене покарання.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що призначене судом 1 інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів. Відсутні підстави вважати його за своїм видом та розміром явно несправедливим через м`якість.
З мотивувальної частини вироку вбачається, що відомості стосовно дитячого садку судом наведені в площині перебування на утриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 28.03.2013 р., яких вона виховує сама. З цього приводу суду апеляційної інстанції обвинуваченою ОСОБА_6 надана довідка, з якої вбачається, що дитячий садок в с. Піски дійсно не працював через відсутність опалення з 14 жовтня по 09 листопада 2015 р., що відповідає показанням обвинуваченої в судовому засіданні в цій частині.
За такого, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2015 р. відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуюча:

Судді: