Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 1-3/2010
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

19 січня 2010 року с. м. т. Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Косар А.І.

при секретарі Литвин А.В.

за участю

прокурора Лисаченко О.В., Бречка В.Д.

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

законного представника неповнолітньої підсудної ОСОБА_3

представника служби у справах дітей ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області в с.м.т. Краснопілля кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2,

мешкаючої по вул. Луки, 69 в с. М.Бобрик Краснопільського району

Сумської області, українки, громадянки України, з середньою

спеціальною освітою, не одруженої, працюючої дояркою ТОВ

«Вікторія», не військовозобовязаної, не судимої, обрано запобіжний

захід підписка про невиїзд -

за ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2009 року у вечірній час ОСОБА_5 відпочивала у барі «Денс», що знаходиться по вул. Сумській в с. Осоївка Краснопільського району Сумської області. Потерпілий ОСОБА_1 теж відпочивав того вечора в даному барі, перебував у стані алкогольного спяніння і за його ініціативою познайомився з ОСОБА_5 і протягом вечора вони спілкувалися, танцювали разом.

Близько 23 год 00 хв ОСОБА_5, вийшовши з приміщення бару на вулицю, почула, що за будівлею бару відбувалася бійка, прийшовши на місце бійки, побачила, що на землі лежав її знайомий ОСОБА_6, а зверху на ньому сидів ОСОБА_1 та наносив удари. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою спричинити ОСОБА_1 тілесні ушкодження, підійшла до нього з лівої сторони і нанесла один несильний удар правою ногою в ліву сторону обличчя. На ОСОБА_1 цей удар ніяк не подіяв і тоді ОСОБА_5 нанесла йому ще один аналогічний удар, але трохи сильніше. Після цього удару між хлопцями бійка припинилася. У послідуючому вже між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виникла обоюдна сварка, в ході якої у той момент коли ОСОБА_1 нахилився щоб привести свій зовнішній вигляд в порядок, ОСОБА_5, яка була поруч, з метою спричинити ОСОБА_1І, тілесні ушкодження, підійшла до нього з лівої сторони і правою ногою з розмаху нанесла сильний удар йому в центральну частину обличчя. В результаті злочинних дій підсудна спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа із зміщенням, посттравматична деформація зовнішнього носа, викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 свою вину визнала спочатку частково, а потім повністю, вибачилася перед потерпілим і пояснила, що 13 березня 2009 року у вечірній час відпочивала у барі «Денс», що знаходиться по вул. Сумській в с. Осоївка , де і познайомилася з ОСОБА_1, протягом вечора вони спілкувалися та танцювали разом. У послідуючому, близько 23 год коли вона вийшла на вулицю і за приміщенням бару побачила бійку, її знайомого ОСОБА_6 намагався побити ОСОБА_1, сидячи зверху на ньому, а тому вона з метою допомогти ОСОБА_6, спочатку намагалася «відтягнути» ОСОБА_1, але він не хотів припиняти свої хуліганські дії, тоді вона двічі вдарила потерпілого ногою в область голови, по обличчю. Бійка припинилася і вже між нею та ОСОБА_1 виникла сварка, в ході якої вони один одного ображали, почали штовхатися, а коли їх розмирили і ОСОБА_1 відійшов в сторону та нахилився, підійшла до нього та нанесла удар ногою знизу по обличчю.

Крім повного визнання своєї вина підсудною, її вина підтверджується іншими доказами.

Так, факт спричинення тілесних ушкоджень підтверджується заявою потерпілого /ас. 14/.

Потерпілий ОСОБА_1 у суді пояснив, що 13 березня 2009 року перебував у гостях у бабусі в с. Осоївка Краснопільського району Сумської області і у вечірній час відпочивав у барі «Денс» вказаного населеного пункту. Ствердив, що того вечора мав легке алкогольне спяніння і не памятає, хто зламав йому ніс, але під час бійки із ОСОБА_6 він відчував, що йому ще хтось наносив удари ногою в різні частини тіла, у тому числі і в область лиця, і ОСОБА_5 перебувала поряд. Власник бару відвіз його на власному автомобілі до м. Суми у лікарню.

Свідок ОСОБА_6 у суді підтвердив свою сварку та бійку із ОСОБА_1, але пояснив, що носа йому не ламав і не міг цього зробити, оскільки не наносив в область обличчя сильних ударів, ОСОБА_5 перебувала поряд, проте як вона втрутилася у їхню бійку нічого сказати не може.

Свідок ОСОБА_7 у суді пояснив, що під час бійки ОСОБА_5 із ОСОБА_1 він був відсутній, але підходячи до бару вже після бійки побачив ОСОБА_5, у неї на руці та кофтині була кров.

Свідок ОСОБА_8 у суді пояснив, що бійки між ОСОБА_1І, та ОСОБА_6 не бачив, але коли повертався із туалету, то побачив, як сварилися ОСОБА_1 та ОСОБА_5 і в той час, коли їх розмирив ОСОБА_9, і ОСОБА_1 відійшов у сторону і нахилився, ОСОБА_5 підійшла до нього та з розмаху нанесла удар по обличчю правою ногою знизу вгору, від чого потерпілий розігнувся, поточився назад і впав на спину.

Свідок ОСОБА_10 у суді пояснив, що бійки ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не бачив, але 13 березня 2009 року у вечірній час відпочивав у барі «Денс», ОСОБА_9 та ОСОБА_11 йому розповіли про їхню бійку.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснив, що підійшовши до ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які сварилися біля бару «Денс», він став між ними щоб розмирити їх. Коли ОСОБА_5 якби заспокоїлася і ОСОБА_1 відійшов в сторону та нахилився вперед, щоб привести себе в порядок, то ОСОБА_5 підскочила до нього і з розмаху нанесла удар знизу вгору ногою по обличчю. Від удару ОСОБА_1 випрямився, поточився назад і впав на спину.

Свідок ОСОБА_12 у суді пояснив, що бійки ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не бачив, але 13 березня 2009 року у вечірній час відпочивав у барі «Денс» і від відвідувачів бару дізнався про їхню бійку, бачив ОСОБА_1 вже з розбитим носом.

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснив, що бійки ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він не бачив, але коли після бійки зайшов за приміщення бару, то виявив там ОСОБА_1, який лежав на землі. Він допоміг йому прийти до тями та підвестися. Згодом присутні у барі розповіли, що ОСОБА_1 побив не ОСОБА_6, як йому сказав ОСОБА_1, а ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_11 у суді пояснив, що під час бійки ОСОБА_6 із Заїко. К.І. до них підбігла ОСОБА_5 і нанесла декілька ударів ногою по різним частинам тіла ОСОБА_1, бо вона була на стороні ОСОБА_6 Коли він підвів ОСОБА_6 в сторону, то бачив, як ОСОБА_5 вдарила Заїку ногою в область обличчя ніби то в той момент, коли він намагався підвестися.

Свідок ОСОБА_14 у суді пояснила, що самої бійки хлопців вона не бачила, але коли вийшла із бару, то за приміщенням бару побачила ОСОБА_1, який лежав на землі, у нього був сильно напухлий ніс і з нього йшла кров. На запитання хто його побив, він відповів, що ОСОБА_6, а потім сказав, що бився і з ОСОБА_5, але хто розбив йому носа, не може пригадати.

Свідок ОСОБА_3, законний представник неповнолітньої підсудної, у суді пояснила, що вона одна виховує доньку, вдома створені всі умови для її проживання, донька допомагає вдома по господарству, на даний час працює дояркою, дуже шкодує за свій вчинок.

Під час відтворення обстановки і обставин події 21 вересня 2009 року ОСОБА_5 розповіла і показала на місці за яких обставин 13 березня 2009 року спричинила ОСОБА_1 тілесні ушкодження /ас. 128 133/.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1249 від 14.07.2009 року потерпілому ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа із зміщенням, посттравматична деформація зовнішнього носа, викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання, які не є небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоровя і в сукупності відносяться до середньої тяжкості /ас. 67-68/.

За висновками судово медичної експертизи №1872 від 24.09.2009 р. характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_1, відповідає механізму їх утворення, який продемонструвала при проведенні відтворення обстановки і обставин події від 21.09.2009 р. ОСОБА_5 /ас. 72/.

Висновки вказаних експертиз сумніву у суду не викликають.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_4 у суді висловила думку щодо форм і методів перевиховання неповнолітньої та вважала за доцільне призначення покарання не повязаного з позбавленням волі, посилаючись на те, що неповнолітня підсудна ОСОБА_5 не перебуває на обліку у кримінальній міліції, працює.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудної доведена повністю, злочинні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вона вчинила потерпілому ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні підсудній ОСОБА_5 покарання за цим законом, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, яка характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання, суд вважає вчинення злочину вперше у неповнолітньому віці, повне визнання вини.

Обставиною, що обтяжують покарання, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи обставини справи і дані про особу винної, наявність обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням її від призначеного покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку в порядку ст.ст. 75, 76, 104 КК України, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд враховує наступне:

По справі потерпілим ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудної ОСОБА_5 4000 гривень матеріальної та 10000 гривень моральної шкоди, а також 3350 гривень витрат за оплату юридичної допомоги, усього на загальну суму 17350гривень.

Підсудна ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілого визнала частково, пояснивши, що згодна відшкодувати моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями іншій особі, відшкодовується цією особою.

Внаслідок злочинних дій підсудної ОСОБА_5 . потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоровя, внаслідок цих протиправних дій підсудної він позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, зазнав душевних страждань, на стаціонарному лікуванні знаходився з 13.03.09 р. по 19.03.09 р., та з 25.03.09 по 10.04.09 р. у Сумській обласній клінічній лікарні, Сумській міській клінічній лікарні № 5/ас. 63-64/, а тому задоволенню підлягає сума 4500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням того, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, стягнувши вказану суму з підсудної ОСОБА_5

В силу ст.ст. 22,1166 ЦК України позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають залишенню без розгляду, оскільки, не зважаючи на те, що вина підсудної доведена, цивільний позивач документально не підтвердив вартість заподіяних матеріальних збитків на суму 4000 гривень, що не позбавляє ОСОБА_1 можливості для вирішення спірних питань звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

В частині відшкодування 3 350 гривень витрат за оплату юридичної допомоги позов залишити без розгляду, оскільки згідно ст. 91 КПК України дані витрати до судових витрат не включаються. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливає з предявленого обвинувачення. Це не позбавляє потерпілого можливості для вирішення спірних питань також звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323 - 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити їй за цим законом покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка про невиїзд.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 4500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди., в іншій частині позов залишити без розгляду.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя А. І. Косар