Справа №: 1-177/11
ВИРОК

Іменем України

"19" травня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М.

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Сторожук В.П.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, проживає без реєстрації в м. Олександрія, Кіровоградської області, вул. Трудових резервів, 9 кв. 08, не працюючого, раніше судимого Садгірським райсудом м. Чернівці:

10.12.1998 року за ст..ст. ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42 КК України в редакції 1960 року до 4 років позбавлення волі, звільнився 13.10.2001 року умовно достроково на 1 рік, 1 місяць,;

08.09.2003 року за ст.. ст.. 185, ч.2, 185, ч.3 до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнився 16.09.2006 року по відбуттю строку покарання;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2 відкрито заволодів чужим майном, скоєне повторно.

Злочин скоєно за таких обставин.

07 квітня 2010 року близько 14 години ОСОБА_2 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих спонукань, з метою власної наживи, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі №03 за адресою м. Олександрія пр. Будівельників, буд 07, куди він прийшов з метою забрати свої речі, і де він раніше тимчасово проживав та був знайомий з власницею квартири ОСОБА_3, зі столу однієї з кімнат в присутності останньої та її доньки відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Соні Еріксон 230» вартістю 180 грн. 80 коп. із сім картою мобільного оператора «Екотел» вартістю 10 грн., а також зарядним пристрієм до телефону вартістю 32 грн., що належали доньці власниці квартири ОСОБА_4, після чого із місця події зник, не реагуючи на вимогу потерпілої повернути мобільний телефон, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 222 грн.00коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Підсудний свою вину визнав частково.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав частково, стверджує, що він з дозволу власниці житла проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, куди він перевіз і свої речі: магнітофон, телевізор. Коли він через декілька днів прийшов, щоб забрати свої речі, оскільки він помирився із своєю співмешканкою, його речей уже не було в квартирі. Він намагався забрати телевізор потерпілої з тим, щоб йому потім повернули його речі, однак згодом забрав мобільний телефон, доки йому не повернуть його речі. У скоєному кається, уточнивши суду, що злочин скоїв тому, що був у стані алкогольного спяніння. Запевняє суд, що більше такого не станеться.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні злочину в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- показами потерпілої ОСОБА_4 яка будучи допитаною у судовому засіданні показала суду, що дійсно ОСОБА_2 Г . перевіз свої речі до квартири, за його відсутності, (з його слів, він був у відрядженні) вони дізнались, що ті речі є краденими. Аби не мати проблем із законом і телевізор, і магнітофон вона з матірю винесла до сміттєвих баків. Коли ОСОБА_2 повернувся за речами, то їх в квартирі дійсно уже не було. Він хотів забрати їх телевізор взамін свого, однак вони не віддали йому телевізор, тоді він забрав її мобільний телефон із зарядним пристроєм;

- показами свідка ОСОБА_5, який будучи допитаним у судовому засіданні показав суду, що дійсно 07 квітня2010 року ОСОБА_2 приніс йому мобільний телефон, якого він за 50 грн. купив у нього на запасні частини. Стверджує, що в залог, як вказує підсудний, той мобільний телефон він не брав у нього і не памятає, щоб були випадки, коли ОСОБА_2 здавав йому мобільний телефон в залог. Того ж дня працівники міліції вилучили у нього той мобільний телефон;

- протоколами огляду місця події від 07 квітня 2010 року , в ході якого було оглянуто квартиру №3 по пр.. Будівельників , 7 в м. Олександрія та в результаті також було вилучено у ОСОБА_2 сім карту оператора мобільного звязку «Екотел», а у ОСОБА_5 мобільний телефон потерпілої (а.с. 109, 110, 111);

- висновком судово - товарознавчої експертизи та додаткової експертизи вартості викрадених речей у потерпілої (а.с.134-136, 188 - 189);

- довідкою вартості стартового пакета оператора та зарядного пристрою до телефону (а.с. 191, 207, );

- протоколом предявлення для впізнання потерпілій мобільного телефону (а.с.152);

- речовими доказами та іншими матеріалами справи.

Суд також приймає до уваги висновки:

- амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 30.11.2010 року №800 згідно якої

ОСОБА_2 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні

розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади

не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. У відношенні

інкримінуємих йому дій слід вважати осудним, підпадає під дію ст..19, ч.1 КК

України, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с.244-246) ;

- судово наркологічної експертизи № 59 від 30.04.2010 року, згідно якої ОСОБА_2страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром

залежності. Потребує протиалкогольного лікування, протипоказань до такого лікування не

має. ( а.с.240) .

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2, ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном , скоєне повторно.

Суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин.

Суд не приймає до уваги, та не погоджується із позицією підсудного в ході досудового слідства і в суді, який хоч і вказував на часткове визнання своєї вини, він фактично не визнавав своєї вини у вчиненні злочину, вказуючи на те, що вину визнає тільки у тому, що він дійсно забрав мобільний телефон потерпілої, але не з метою його продажу, а лиш хотів, щоб повернули його речі, які він залишив у потерпілої і спростовує його позицію показами свідка ОСОБА_5, який купив у підсудного телефон. Суд, ретельно дослідивши всі зібрані в ході досудового слідства докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний саме склад злочину, передбаченого ст.. 186 ч.2 КК України .

Суд не погоджується із позицією захисту про те, що в діях ОСОБА_2Г він не вбачає грабежу за відсутності умислу підсудного на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, а в його діях є склад злочину, передбаченого ст..356 КК України як самоправство, і спростовує цю позицію наявними в матеріалах кримінальної справи доказами. Суд приймає до уваги, що підсудний в присутності власника житла заволодів чужим майном майном її доньки. Покази свідка ОСОБА_5 спростовують позицію підсудного та захисту, що був відсутній умисел на заволодіння чужим майном.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується посередньо, також посередньо він характеризується за місцем попереднього відбування покарання, працює по найму, запевняє суд, що зробив для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного в останньому слові та його запевнення, що більше такого він не скоїть.

Обставини, що обтяжують покарання, суд вважає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню злочину, суд вважає була неправильна поведінка потерпілої та її матері, які своєю поведінкою спровокували такі дії підсудного.

Суд враховує, що за вироком суду від 08 вересня 2003 року ОСОБА_2 раніше був засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 , 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 16.09.2006 року по відбуттю покарання. За цей час інших злочинів не вчиняв, працював по найму.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 в ході досудового слідства ухилявся від явки до слідчого, був затриманий 23 жовтня 2010 року і з цього часу перебуває в умовах ізоляції від суспільства. Запевняє суд, що за цей час над своїми діями подумав, у скоєному щиро кається. За той час, що він перебував під вартою у нього помер батько, він просить суд надати йому можливість створити сімю, побачити свою стареньку матір і запевняє суд, що виправдає довіру суду.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що підсудний ОСОБА_2 скоїв злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, однак враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, суд вважає можливим призначити підсудному покарання, яке не повязане з перебуванням його в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладених обставин та враховуючи запевнення підсудного, що він більше скоювати злочини не буде, вибачився перед потерпілою та думку потерпілої, яка просить суд не карати суворо підсудного, суд вважає можливим призначити підсудному покарання без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 96 КК України суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 добровільно пройти курс протиалкогольного лікування, яке йому не протипоказане.

У справі не був заявлений цивільний позов.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі сім карту та мобільний телефон було передано на зберігання потерпілій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю поведінкою виправдає виявлену йому довіру та виконає обовязки покладені на нього судом, а саме періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи місця роботи та не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 взяття під варту - змінити на підписку про невиїзд - до вступу вироку в законну силу, звільнивши його з під варти в залі суду.

Відповідно до ст. 96 КК України зобовязати ОСОБА_2 пройти курс протиалкогольного лікування, яке йому не протипоказане.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення .

Суддя: