Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №1-25/10
№ -
Вирок

Іменем України

"05" травня 2010 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Мошенець Л.М.

за участю прокурора Бабір С.В.

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1

та законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утримані має двох малолітніх дітей, працюючого водієм ВАТ "Ічнянський завод сухого молока та масла", раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2009 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки АЗЛК-2140, 1980 року випуску, д.н.з. С0627 РМ. Рухаючись з включеним дальнім світлом фар зі швидкістю близько 60 км/год в м. Ічня по вул. Вокзальній в напрямку залізничного вокзалу в районі кладовища "Шибенське" ОСОБА_3, уникаючи наїзду на нерівність на проїжджій частині, різко змінив траєкторію руху транспортного руху, відволікшись від його керування, порушивши п.п.10.1, 12.2, 12.3, 31.4, 31.4.2, 31.4.3 ПДР України, виїхав на тротуарну доріжку, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка рухалася в попутному з ним напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки в с/3 зі зміщенням уламків, садна в ділянці правої сідниці та правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я терміном більше 21 дня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину по пред'явленому обвинуваченню визнав повністю та пояснив, що він 13 жовтня 2009 року близько 19 години повертався з центру м. Ічня додому на власному автомобілі марки АЗЛК-2140, 1980 року випуску, д.н.з. С0627 РМ, який придбав влітку 2008 року. Рухаючись із ввімкненим світлом фар зі швидкістю близько 60 км/год по вул. Вокзальній в напрямку залізничного вокзалу в районі кладовища "Шибенське" та минаючи нерівності на проїжджій частині дороги, можливо виїхав на тротуарну доріжку. В цей час відчув удар передньою частиною правого крила автомобіля. Вважаючи, що здійснив наїзд на якусь перешкоду, не помічаючи нічого в дзеркало заднього виду, злякався та не зупиняючись поїхав додому. Вранці від працівників міліції дізнався, що здійснив наїзд на пішохода. В здійсненому щиро кається та просить суворо не карати. Матеріальну шкоду сплатив частково.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 13 жовтня 2009 року близько 19 години вона разом із матір'ю йшли по тротуару по вул. Вокзальній м. Ічня в напрямку залізничного вокзалу та в районі кладовища "Шибенське" відчула сильний удар ззаду, від чого втратила свідомість. До свідомості прийшла в лікарні і вже потім дізналася, що потрапила в ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки в с/3 зі зміщенням уламків, садна в ділянці правої сідниці та правого стегна. Перебувала на лікуванні спочатку в Ічнянській ЦРЛ, а потім в Чернігівській обласній дитячій лікарні. На даний час потребує лікування.

Вина підсудного підтверджується показами законного представника потерпілої ОСОБА_4, яка пояснила, що 13 жовтня 2009 року після 19 години поверталася з роботи, назустріч їй вийшла дочка ОСОБА_1 В районі кладовища "Шибенське", коли вони вже разом з дочкою йшли по тротуару додому, випадково помітила світло фар легкового автомобіля, який був майже поруч і їхав прямо на них зі сторони центру в напрямку залізничного вокзалу. Вона не встигла відійти в сторону та попередити дочку, як помітила, що дочка лежить на проїжджій частині без свідомості, а автомобіль не зупиняючись та не зменшуючи швидкості поїхав далі. Майже відразу після ДТП вона відвезла доньку до Ічнянської ЦРЛ. На даний час дочка потребує подальшого лікування.

Показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що 13 жовтня 2009 року близько 20 години він на автомобілі АУДІ-100 їхав в особистих справах по вул. Вокзальній м. Ічня в напрямку центру міста. Доїжджаючи до кладовища "Шибенське" його зупинила жінка, яка повідомила, що її доньку збив якийсь легковий автомобіль і не зупиняючись поїхав далі та попросила відвезти їх до лікарні. Дівчина лежала на проїжджій частині дороги. Він допоміг покласти її до салону свого автомобіля та відвіз до лікарні.

Показами свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 13 жовтня 2009 року до чергової частини Ічнянського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшло повідомлення про ДТП, яке мало місце в м. Ічня по вул. Вокзальній. В ході опитування людей було з'ясовано, що наїзд на пішохода було здійснено автомобілем АЗЛК-2140, 1980 року випуску, д.н.з. С0627 РМ під керуванням ОСОБА_3 Даний автомобіль поставлено на штраф-майданчик Ічнянського РВ УМВС.

Вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4-7) та актом обстеження дорожніх умов у місці скоєння ДТП до протоколу огляду місця пригоди (а.с.8), з яких видно, що на місці ДТП по вул. Вокзальній м. Ічня біля будинків № 76,78 виявлено праве бокове дзеркало зі слідами жовтої фарби, забірник повітря чорного кольору, осколки скла, сітка з забірника повітря, шматок автомобільної шпаклівки з фарбою чорного кольору;

протоколом огляду транспортного засобу (а.с.9) та протоколом огляду речових доказів (а.с.17-21,24-25), згідно яких під час огляду автомобіля АЗЛК-2140, 1980 року випуску, д.н.з. С0627 РМ виявлено механічні пошкодження у вигляді розбитого переднього вітрового скла, відламаного переднього правого дзеркала заднього виду, деформації переднього правого крила та переднього капоту з правої сторони, розбитої передньої правої світлової фари, противотуманної фари з правої сторони, деформації переднього бамперу з правої сторони, лакокрасочні пошкодження автомобіля;

висновком експерта (а.с.64-66), з якого видно, що у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки в с/3 зі зміщенням уламків, садна в ділянці правої сідниці та правого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих, тупих предметів і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я терміном більше 21 дня, по давності можуть відноситись до 13 жовтня 2009 року та можуть бути утворені при ДТП. Вірогідно, що під час отримання тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_1 була повернута до рухаючогося транспорту задньою частиною тіла;

висновком експерта (експертизи технічного стану транспортного засобу) (а.с.72-83,92-98), з якого видно, що на момент експертного огляду система зовнішнього освітлення автомобіля АЗЛК-2140, 1980 року випуску, д.н.з. С0627 РМ знаходилась у несправному стані, але дана технічна несправність не перебуває в причинному зв'язку з настанням події даної ДТП, робоча гальмівна система автомобіля знаходилась в працездатному стані. На момент експертного огляду система рульового керування автомобіля АЗЛК-2140 д.н.з. С0627 РМ мала несправність, яка носить експлуатаційний характер і виникла в картері рульового механізму в процесі спрацювання робочих поверхонь гепоїдного черв'яка та тригребневого ролика, внаслідок зменшення розмірних характеристик деталей в процесі тривалої експлуатації автомобіля і виникла задовго до ДТП;

висновком експерта (а.с.108-112), згідно якого водій автомобіля АЗЛК-2140 д.н.з. С0627 РМ ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 виконанням вимог п.п.1.10, 12.2 та 12.3 ПДР України.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, заслухавши підсудного, неповнолітню потерпілу, законного представника неповнолітньої потерпілої, свідків, проаналізувавши все в сукупності, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України.

Переходячи до вибрання міри покарання суд враховує суспільну небезпеку здійсненого злочину, його характер та ступінь.

Особа підсудного по місцю роботи та проживання характеризується позитивно.

До помякшуючих вину обставин підсудного ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди, а також те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обтяжуючих вину обставин в діях ОСОБА_3 суд не вбачає.

Враховуючи вище наведене, суд вважає вибрати ОСОБА_3 міру покарання не повязану з позбавленням волі, так як його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, без додаткової міри покарання, так як праця водія є його основним заробітком.

Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави коштів, затрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілої, в розмірі 237 грн.04 коп. задовольнити повністю.

Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково. Відповідно заяви, наданої представником потерпілої, матеріальна шкода відшкодована їй повністю. Що стосується позову про відшкодування моральної шкоди суд, приходить до висновку, що дійсно потерпіла перенесла моральну шкоду, яка виразилася в фізичному болі, адже вона лікується до даного часу, душевних стражданнях, які пов'язані зі зміною ритму життя, а тому суд вважає задовольнити позовні вимоги та стягнути у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень, в решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 321 - 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому міру покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортним засобом.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбуття покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не здійснить нового.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому підписку про невиїзд з місця проживання.

Цивільний позов прокурора Ічнянського району Чернігівської області задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 237 (двісті тридцять сім) грн.00 коп. за лікування потерпілої.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень, завданої потерпілій ОСОБА_1 внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2189 (дві тисячі сто вісімдесят дев'ять) гривень 89 копійок за проведення експертизи.

Речові докази: автомобіль НОМЕР_1, 1980 року випуску, який знаходиться на зберіганні в ічнянському РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути ОСОБА_3; уламки скла фар, залишки автомобільної шпаклівки, осколки пластмаси, частину вітровика, дзеркало заднього виду, частину металевої сітки, пластмасову пробку, ліву та праву лампи фар автомобіля, які знаходяться на зберіганні в Ічнянському РВ УМВС України в Чернігівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський райсуд на протязі 15 діб.

Суддя: Карапиш Т.В.