АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1324/15 Справа № 205/3013/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську в порядку дистанційного судового провадження, у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Усть-Неро АРРФ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23 липня 2009 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

10 листопада 2010 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Апелянт вважає, що при розгляді питання про застосування до нього ст.81 КК України судом першої інстанції не були враховані стан його здоров`я, позитивні відгуки адміністрації Дніпропетровської ВК № 89, клопотання зі сторони прокурора, наявність заохочень та невеликий строк невідбутого покарання 4 місяці.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувачений не виправдав довіру суду та не виконав покладені на нього обов`язки за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2009 року та знову вчинив аналогічний умисний тяжкий злочин. Крім того, за весь період відбування покарання має 1 заохочення та 6 стягнень. Суд дійшов висновку про те, що засуджений можливо і став на шлях виправлення, проте не довів цього. Позитивна характеристика адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 та застосоване заохочення не можуть характеризувати ОСОБА_7 як засудженого, який довів своє виправлення, а всі викладені обставини суд вважає такими, що визначають підвищену та стійку ступінь громадської небезпеки та зумовлюють активну злочинну поведінку засудженим після звільнення.

В суді апеляційної інстанції прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, так як вважає, що законних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого немає.

Представник Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області у режимі відеоконференції повідомив, що зранку 06 жовтня 2015 року ОСОБА_7 як засуджений, що повністю відбув призначене за вироком суду покарання, був звільнений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає, що законних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання немає, тому апеляція засудженого задоволенню не підлягає, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляцію засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2010 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення полі.

05 травня 2015 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровска надійшло подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 , який з 04 листопада 2013 року відбував покарання в Дніпропетровській ВК № 89. Подання обґрунтоване задовільною характеристикою засудженого, який за час відбування покарання в Дніпропетровській ВК № 89 мав одне стягнення, а за допомогу у догляді за тяжкохворими був заохочений, визнанням ОСОБА_7 провини у скоєному злочині, змінах в його поведінці, які свідчать про те, що в особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, і він готовий до самокерованої та правослухняної поведінки в суспільстві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 81 КК України передбачає, що особам, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2010 року, в Криворізькій ВК № 80 характеризувався негативно, мав п`ять дисциплінарних стягнень та одне стягнення під час відбування покарання у Дніпропетровській ВК № 89, але на даний час вважається особою, що не має стягнень, оскільки їх погашено у встановленому законом порядку. Крім того ОСОБА_7 за сумлінну поведінку та ставлення до лікування під час відбування покарання у Дніпропетровській ВК № 89 був один раз заохочений (а.п.5). Згідно з характеристикою за місцем відбування покарання засуджений характеризується позитивно, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та лікарні. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, на зроблені зауваження реагує адекватно, робить потрібні висновки. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, розуміє їх необхідність. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний , намагається побудувати дружні стосунки з оточуючими його засудженими. Разом з тим, 03 квітня 2013 року на засіданні адміністративної комісії установи розглядалось питання щодо застосування до ОСОБА_7 ст.82 КК України, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не встав на шлях виправлення. Крім того, як вбачається з подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії, засуджений не працевлаштований у зв`язку із хворобою. Доводи апеляційної скарги засудженого щодо неврахування судом першої інстанції стану здоров`я ОСОБА_7 , позитивних відгуків адміністрації ВК № 89, наявності заохочення та невеликий строк невідбутого покарання спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 , який відбув більше двох третин призначеного покарання, позитивно характеризується адміністрацією Дніпропетровської ВК № 89, має заохочення, можливо і став на шлях виправлення, проте не довів цього. Крім того, слід враховувати, що ОСОБА_7 не виконав покладені на нього обов`язки у зв`язку з встановленням іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2009 року та знову вчинив аналогічний умисний тяжкий злочин.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається; рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, тому у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 УДПС України в Дніпропетровській області та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
_______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4