Справа № 521/6567/13-к
Номер провадження:1-кп/521/740/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2015 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одеса клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 146 ч.2 КК України, згідно ст. 49 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, гр. України, з неповною вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, який є інвалідом другої групи, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно нового обвинувачення, відповідно до ст. ст. 338, 341 КПК України, ОСОБА_5 з 2005 року спільно з ОСОБА_7 були співзасновниками ТОВ «МГК Трейдерс» та здійснювали спільну підприємницьку діяльність.
Приблизно з кінця 2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на ґрунті виниклих розбіжностей при здійсненні спільної фінансово-господарської діяльності ТОВ «МГК Трейдерс», почали відбуватися конфліктні ситуації, в результаті яких ОСОБА_7 відмовився від ведення спільної підприємницької діяльності. При цьому, ОСОБА_5 з метою розділення активів підприємства почав вимагати від ОСОБА_7 проведення аудиторської перевірки.
Оскільки ОСОБА_7 відмовлявся від зазначених вимог ОСОБА_5 , останній з метою отримання документів та проведення перевірки, у невстановлений слідством час вступив у злочинну змову з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, спрямовану на викрадення ОСОБА_7 з метою подальшого отримання від нього документів підприємства та вирішення питань про розділення сумісного бізнесу.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_5 спільно з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (надалі особи), 24.06.2010 року о 08 год. 35 хв. на автомобілі «Тойота Прадо», державний номер НОМЕР_1 , завідомо знаючи, що ОСОБА_7 в цей день, направляється з м. Одеси до м. Києва, прослідували за ОСОБА_7 , прибули на автозаправну станцію «Окко» № 20, розташовану на 454-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», де останній здійснював заправку свого автомобілю «Лексус ІС 300», державний номер НОМЕР_2 .
Розподіливши між собою ролі, особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_7 , який розраховувався за бензин, схопили його за руки і відвели до заправної колонки № 7, де один з них став утримувати ОСОБА_7 шляхом викручування рук, в той час як інший повернувся до автомобілю «Тойота Прадо», за кермом якого перебував ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та одна з осіб на вказаному автомобілі під`їхали до ОСОБА_7 , якого утримував інший та всупереч бажанню і волі ОСОБА_7 , застосовуючи до нього психологічний та фізичний вплив, заштовхали його на заднє сидіння автомобілю, де стали насильно утримувати, позбавивши його таким чином свободи.
При цьому ОСОБА_7 , опасаючись за своє життя та здоров`я, спробував вийти з автомобілю через задні праві двері, проте особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перегородили йому шлях, розмістившись на задньому сидінні автомобілю по різні боки від ОСОБА_7 , де, застосовуючи до нього фізичну силу, стали насильно утримувати його. При цьому, з метою придушення волі ОСОБА_7 до опору, одна з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, обхопив його лівою рукою за шию та пригнувши його, став наносити удари ОСОБА_7 в область обличчя.
ОСОБА_5 та особи на автомобілі «Тойота Прадо» перевезли ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де стали протиправно утримувати його в підвальному приміщенні в період з 09 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. 24.06.2010 року.
У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з особами, а також з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_9 , який прибув за вищевказаною адресою, з метою досягнення злочинної мети, спрямованої на вимагання від ОСОБА_7 документів та проведення аудиту, стали виражати погрози на його адресу, здійснюючи на нього моральний тиск, а одна з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_9 , застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_7 , яке виразилося у спричиненні численних ударів в область голови і тулуба, вимагали від нього передачі документів та проведення аудиту.
Згідно з висновком судово -медичної експертизи № 3370 від 25.08.2010 року, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рани на шкірі верхньої та нижньої губи, садна внутрішньої поверхні лівої кисті та лівого передпліччя, які могли бути заподіяні неодноразовим впливом тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що спрямовані в область обличчя і лівої руки потерпілого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У цей же день, 24.06.2010 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 з однією з осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі «Тойота Прадо», державний номер НОМЕР_1 , привезли ОСОБА_7 назад до автозаправної станції «Окко» № 20, розташованої на 454-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», де висадили його з автомобілю та зникли.
Доказами, які стали основою для пред`явлення нового обвинувачення є:
-показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував факт викрадення потерпілого ОСОБА_7 та вимагання від нього написання розписки на борг, якого не існує. Окрім того, пояснив, що між ним та ОСОБА_7 наприкінці 2009 року склалися несприятливі стосунки у зв`язку із суперечками під час ведення підприємницької діяльності. ОСОБА_10 відмовився розподілити між ними бізнес. 24.06.2010 року він зустрівся з ОСОБА_7 та його знайомим ОСОБА_11 та ще одним чоловіком на автозаправочній станції автодороги «Київ-Одеса», щоб обговорити документи, які стосуються їхнього підприємства. Вони всі приїхали до офісу, поспілкувалися щодо документів і роз`їхалися. Потерпілого ніхто до автомобілю не штовхав , не погрожував, будь-яких мір фізичного та психологічного впливу не застосовував. Розписка була написана ОСОБА_10 лише 15.03.2010 року, а саме коли він позичав у нього гроші;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , дружини потерпілого, яка пояснила, що їй відомо, що між її чоловіком та обвинуваченим були несприятливі стосунки пов`язані з сумісним веденням бізнесу. 24.06.2010 р. вранці її чоловік поїхав на своєму автомобілі до м. Київ. Вона йому дзвонила, але він не брав слухавку і біля восьмої години ранку сам їй подзвонив і сказав що зустрів Кашубу, а також попросив забрати його автомобіль з автозаправки «Окко». Вона поїхала на заправку з знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і проглянувши відеозапис з камер відео спостереження на заправці побачила, що двоє незнайомих людей заштовхують її чоловіка в автомобіль. Приблизно через годину до автомобіля її чоловіка под`їхав ОСОБА_5 з двома чоловіками і щось шукали в автомобілі її чоловіка, після чого поїхали. Через деякий час з`явився її чоловік у шоковому стані і з розбитою губою. Вдома він їй розповів, що його викрав ОСОБА_5 з друзями і вимагали написати розписку про те, що він винен йому гроші;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив покази ОСОБА_12 ;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , оператора АЗС «Окко», яка пояснила, що начальник зміни надавав жінці відеозапис з камер відео спостереження, коли вона сказала, що її чоловіка викрали;
-показаннями ОСОБА_17 , головного бухгалтера ТОВ «МГК Трейдерс», яка пояснила, що між компаньйонами ОСОБА_5 та ОСОБА_18 виник конфлікт , в наслідок якого ОСОБА_5 вивіз документи до іншого офісу, подробиці їй не відомі. Про викрадення ОСОБА_10 їй стало відомо зі слів його дружини 24.06.2010 року;
-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були несприятливі стосунки стосовно сумісного бізнесу ОСОБА_18 не розрахувавшись з працівниками за роботу вивіз усі документи і техніку з офісу. Про викрадення ОСОБА_7 їй відомо зі слів слідчого. 24.06.2010 року в ранці ОСОБА_7 , два його знайомих та ОСОБА_5 приїхали до офісу, де знаходились біля часу, а потім поїхали. В офісі вони поводили себе звичайно, ніяких криків не було і ніяких тілесних пошкоджень у ОСОБА_10 вона не бачила;
-заява ОСОБА_7 (а.с. 152) щодо його незаконного викрадення та написання ним розписки під впливом фізичного і психологічного тиску;
-протокол огляду відеозапису з автозаправки «Окко» № 20 (а.с. 154-155) , згідно якого 24.06.2010 року, о 08 годині 36 хвилин, навпроти 5-6 колонки даної заправки в сторону 7-8 колонки йде ОСОБА_7 , при цьому за праву руку його утримує чоловік , одягнений в синю куртку, чорні брюки та кросівки , за ліву руку його тримає чоловік одягнений в куртку чорного кольору, джинси синього кольору і кросівки з білими полосками , які підвели ОСОБА_20 до автомобілю марки «Лексус» чорного кольору, де почали щось виривати у нього з рук . О 08 годині 37 хвилин один чоловік продовжував удержувати ОСОБА_7 за праву руку на даючи піти , а другий чоловік пішов у сторони заправ очної колонки № 3. О 08 годині 38 хвилин один з чоловіків повів ОСОБА_7 в сторону заправ очної колонки № 4, куди під`їхав джип чорного кольору і підвели ОСОБА_7 до водійської двері, де він спілкувався з водієм. Після чого один з чоловіків обхватив його за грудь , второю рукою відкрив задні ліві двері автомобіля і заштовхнув туди ОСОБА_7 , а сам сів рядом з ним і закрив двері. . ОСОБА_7 відкрив праві задні двері автомобіля і намагався вийти , після чого інший чоловік вийшов з передньої правої двері і не дав ОСОБА_20 вийти, сівши біля ОСОБА_7 і. з права , зачинивши за собою двері. Далі даний автомобіль поїхав з заправки, а автомобіль марки «Лексус» так і залишився на заправ очному місті з пістолетом у бензобаці;
- протоколом залучення вищевказаного відеозапису до матеріалів кримінального провадження , а саме CD запису з автозаправочної станції «Окко» № 20 розташованої на 454 км автодороги «Київ-Одеса» за 24.06.2010 р. (а.с. 156-157);
-медичною картою виклику швидкої допомоги № 7822 від 26.06.2010 року щодо ОСОБА_7 (а.с. 158-164); - висновком експерта № 3370 від 25.08.2010 року (а.с. 165-170), згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рани на шкірі верхньої та нижньої губи, садна внутрішньої поверхні лівої кисті та лівого передпліччя, які могли бути заподіяні неодноразовим впливом тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що спрямовані в область обличчя і лівої руки потерпілого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-протоколом огляду і прослуховування інформації (а.с. 171-173) з диктофону між ОСОБА_20 та невстановленою особою;
-постановою про долученя до справи речових доказів (а.с. 176-177).
В ході судового слідства повністю доведено факт викрадення ОСОБА_7 . ОСОБА_5 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження і окрім того, в ході судового слідства не здобуто доказів, стосовно того що розписка, яка написана потерпілим на ім`я обвинуваченого про те, що він 15.03.2010 взяв у борг 717 320 грн., та які він гарантує повернути 10 липня 2010 року, написана ним не 15.03.2010 року , а 24.06.2010 під психологічним та фізичним впливом ОСОБА_5 .
Допитані в суді свідки підтверджують факт існування несприятливих стосунків між ОСОБА_5 і потерпілим у зв`язку з розділенням бізнесу. При цьому, одні свідки кажуть, що всі документи і техніку вивіз з офісного приміщення ОСОБА_10 , інші свідки кажуть, що це зробив ОСОБА_5 . Інших свідків в підтвердження обвинувачення в початковій редакції зі сторони потерпілого не було забезпечено.
Крім показів потерпілого, інших доказів вчинення обвинуваченим вимагання права на майно, а саме написання розписки про борг, в ході судового слідства не здобуто.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ст. 146 ч.2 КК України: незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого було подано клопотання в порядку ст. 49 ч.1 п.3 КК України, згідно якого він просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності так як з дня вчинення їм злочину минуло більше ніж п`ять років, обвинувачений добре характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримує клопотання свого захисника в повному обсязі та просить звільнити його від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 ч.1 п.3 КК України, він усвідомлює те, що закриття справи за ст. 49 КК України не є реабілітуючими.
Прокурор вважає, що дане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України підлягає задоволенню, так як минуло п`ять років з дати вчинення інкримінуємого злочину за ст. 146 ч.2 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча був попереджений про час розгляду справи належним чином.
Представник потерпілого заперечує, щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України, так як не вбачає для цього підстав і окрім того потерпілий бажає підтримувати обвинувачення у попередній редакції.
Щодо цивільного позову по даному кримінальному провадженю, то потерпілий з даним позовом може звернутися в цивільному порядку.
Суд, вислухавши клопотання та думку учасників судового процесу, вважає, що на підставі ст. 49 ч.1 п.3 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як він обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на срок до 5 років або позбавленням волі на той же строк, в зв`язку з чим можливо застосування ст. 49 КК України по даній категорії справ після спливу 5 років. І окрім того, судом роз`яснено обвинуваченому, що застосування ст. 49 КК України не є реабілітуючою обставиною.
Керуючись ст. 49 ч.1 п.3 КК України, ст. 285-286 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 146 ч.2 КК України ОСОБА_5 в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 49 ч.1 п.3 КК України
Закрити кримінальне провадження 521/6567/13-к за ознаками кримінального злочину передбаченого ст. 146 ч.2 КК України відносно ОСОБА_5 .
Речові докази по кримінальному провадженню (а.с. 174, 176-177): мобільний телефон марки "Нокіа Е52" в серебряному корпусі з сім-картою абонента марки " Кієвстар", номер НОМЕР_3 ; справки, розписки, ключ від автомобіля марки "Тойота Прадо", автомобіль марки "Тойота Прадо ", гос. № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 , диктофон марки "Олимпус" ОСОБА_7 по вступлені ухвали у закону силу.
Зняти арешт з автомобіля марки "Тойота Прадо", держ. № НОМЕР_1 накладений постановою начальника відділу СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_21 22.08.2011 року.
Ухвала може бути оскаржена в семиденний строк до Апеляційного суду Одеської області з моменту оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя: ОСОБА_1