Справа №-613/54/15-к Провадження №-1-кп/613/50/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000394 від 26.06.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Комарівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, громадянки України, з повною загально-середньою освітою, що не працює, розлученої, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, 28 квітня 2014 року близько 17 год. 00 хв., на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, знаходячись на території подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , навмисно нанесла два удари дерев`яним держаком по тілу ОСОБА_7 , 1941 року народження, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців в області лівого плеча, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Допитана в суді ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, пояснила що між нею та потерпілою відбуваються постійні конфлікти. 28 квітня 2014 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 йшли на город за адресою АДРЕСА_1 з наміром посадити картоплю. При вході до городу їм перегородила дорогу ОСОБА_7 та нанесла удар палицею по голові ОСОБА_8 ОСОБА_6 , знаючи запальний характер ОСОБА_8 , з метою запобігти його дій у відповідь та продовження протиправних дій ОСОБА_7 , встала між ними в результаті чого також отримала удари по тілу палкою від ОСОБА_7 . Що відбувалось далі вона не пам`ятає, оскільки перебувала в збудженому емоційному стані, однак допускає що могла спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Таким чином, обвинувачена вважає що в її діях відсутній склад інкримінованого їй правопорушення та своїми діями могла допустити перевищення меж необхідної оборони.

Свідок ОСОБА_8 надав аналогічні свідчення що й обвинувачена, доповнивши що після того, як ОСОБА_9 нанесла удари палицею по тілу ОСОБА_6 , він вихватив з рук потерпілої палицю та викинув її через паркан. Чи наносила удари ОСОБА_6 по тілу ОСОБА_7 він не бачив. З приводу ударів, нанесених йому ОСОБА_7 , він не став звертатися до правоохоронних органів.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснила що 28 квітня 2014 року близько 17-00 год. між нею та обвинуваченою виник конфлікт в результаті якого ОСОБА_6 палкою нанесла по тілу ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а сама ж ОСОБА_7 нікого не била. Потерпіла ОСОБА_7 в якості відшкодування їй моральної шкоди заявила цивільний позов на стягнення з ОСОБА_6 2000 грн.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_1 . 28 квітня 2014 року свідок знаходилась в дворі домоволодіння та чула як між її сестрою, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виникла сварка з приводу городу, потім вона почула удар палкою по чоловічій голові, та декілька інших ударів. Хто кому наносив удари вона не бачила, бо дуже погано бачить. Проте вона глибоко переконана, що перший удар було нанесено по чоловічій голові. Свідок підтвердила що на протязі тривалого часу між обвинуваченою та потерпілою постійно відбувалися конфлікти, оскільки ОСОБА_7 вважає що все домоволодіння належить тільки їй.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 28 квітня 2014 року близько 17 години він проходив повз домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживають підсудна і потерпіла, та побачив як із-за паркану вилетіла палка. Через декілька метрів, проходячи повз відкриту хвіртку воріт, він побачив що ОСОБА_6 наносить удари ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 60-БГ/14 від 29.04.2014 року, висновку додаткової судово-медичної експертизи № 82-БГ/14 від 20.05.2014 року, висновку додаткової судово-медичної експертизи № 200-БГ/14 від 25.11.2014 року, ОСОБА_7 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівого плеча можливо 28.04.2014 року який виник від нанесення по її тілу не менше двох ударів. Під час нанесення ударів вона перебувала у вертикальному положенні лівою стороною тіла до нападаючої, яка в цей час знаходилась в вертикальному положенні обличчям до потерпілої. Механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який вона вказувала при проведенні слідчого експерименту, та механізм спричинення тілесних ушкоджень, на який вказує свідок ОСОБА_11 під час проведення з ним слідчого експерименту, не протирічять судово-медичним даним по механізму спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Суд, вислухавши думку свідків та інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, виходячи з наступного:

Так, судом встановлено, що між підсудною та потерпілою на протязі останніх декілька років існує конфлікт з приводу домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2013 року проведено реальний розділ домоволодіння та земельної ділянки міх ОСОБА_6 та її колишнім чоловіком ОСОБА_12 , третя особа ОСОБА_7 .

ОСОБА_12 в цьому будинку не проживає, але в ньому проживає його мати ОСОБА_7 , яка не згодна з вищезгаданим рішенням суду та протиправно користується частиною приміщень та частиною земельної ділянки, які за вказаним Рішення суду виділені у власність ОСОБА_6 . З цього приводу постійно виникають конфліктні ситуації між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ініціатором яких є остання.

28 квітня 2014 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 зібрались садити картоплю на земельній ділянці, яка за Рішенням суду від 18 грудня 2013 року виділено в її користування, однак ОСОБА_7 з метою перешкодити цьому заступила їм шлях до городу та нанесла удар дерев`яною палицею по голові ОСОБА_8 ОСОБА_6 , захищаючи ОСОБА_8 встала між ними. ОСОБА_7 навмисно нанесла цією палицею два удари по тілу ОСОБА_6 , спричинивши останній легкі тілесні ушкодження. За вказані дії ОСОБА_7 . Вироком Богодухівського районного суду від 24 вересня 2014 року засуджено за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_7 заперечує факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та нанесення удару ОСОБА_8 , однак це спростовується вказаним Вироком Богодухівського районного суду, а також свідченнями ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . У суду немає сумніву в правдивості свідчень вказаних свідків, оскільки вони не протирічать один одному, а свідок ОСОБА_10 є рідною сестрою ОСОБА_7 , та пояснила з упевненістю, що перший удар було нанесено по голові ОСОБА_8 , після чого в бійку (з її слів) втрутилась ОСОБА_6 .

Протиріччя між свідченнями учасників події та свідків виникають тільки відносно місця розташування конфлікту, але не стосуються факту спричинення один одному тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення.

При таких умовах суд вважає що ОСОБА_6 знаходилась в стані необхідної оборони, оскільки захищала іншу особу ( ОСОБА_8 ) від протиправних дій ОСОБА_7 , однак допустила перевищення меж необхідної оборони.

Враховуючи , що перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках спеціально передбачених статтями 118 та 124 КК України, суд вважає що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого злочину, а саме ст. 125 ч.1 КК України та її згідно зі ст. 373 ч. 1 п.3 КПК України її необхідно виправдати та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.2, 373 ч.1 п. 3, 374, КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та виправдати в зв`язку з відсутністю в її діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні її цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а виправданою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити виправданій та прокурору.

Суддя