Справа № 603/663/15-к
Провадження № 1-кп/603/69/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" листопада 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

, за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 від 07 червня 2014 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Беремяни Бучацького району Тернопільської області, громадянки України, неодруженої, із вищою освітою, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,за участю:
прокурора ОСОБА_4 (прокуратура Тернопільської області),
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:

07 червня 2015 року близько 05 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем марки Фольксваген Транспортер, р.н. НОМЕР_1 , із двома пасажирами, в порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху, рухалася по вул. Т. Шевченка в м. Монастириська в напрямку м. Івано-Франківськ зі швидкістю не менш як 70-71 км/год.

Під час руху обвинувачена ОСОБА_3 в порушення вимог п.п.1.5 ч.1, 1.10 ( в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «тротуар») Правил дорожнього руху не ураховувала дорожні умови та обстановку, не обрала такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Унаслідок зазначеного і в порушення п.п.2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху обвинувачена ОСОБА_3 як водій не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, належно не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не переконалась у безпечності, та проїжджаючи по заокругленій ділянці дороги по вул. Т. Шевченка в м. Монастириська із вищевказаною швидкістю, яка не забезпечувала безпечний проїзд повороту, втратила контроль над керуванням автомобіля. У результаті зазначених порушень обвинувачена ОСОБА_3 виїхала на виділений конструктивно елемент дороги, призначений для руху пішоходів правий тротуар та допустила наїзд на дорожнє огородження та зіткнення з бетонною електроопорою.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Фольксваген Транспортер, р.н. НОМЕР_1 , - потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливу під оболонки в речовину та шлуночки головного мозку та частковим розміченням речовини головного мозку, від яких помер на місці пригоди.

Порушення водієм автомобіля Фольксваген Транспортер, р.н. НОМЕР_1 , - обвинуваченою ОСОБА_3 вимог п.п.1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «тротуар»), 2.3 (б), 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та суду пояснила, що дійсно 07 червня 2015 року близько 05 год. 30 хв. керувала автомобілем Фольксваген Транспортер та рухалася автодорогою по вул. Т. Шевченка в м. Монастириська разом із пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зі швидкістю, як їй здавалося, не більше 60 км/год., проте не заперечує, що із швидкістю, зазначеною у обвинуваченні 70-71 км/год. Погодні умови не були несприятливими, проте так як справа на дорозі був розсипаний гравій, зайняла більш лівіше положення на дорозі. У порушення Правил дорожнього руху не урахувала дорожні умови та обстановку, проїжджаючи по заокругленні дороги, намагаючись уникнути зіткнення із транспортним засобом, який рухався назустріч, різко гальмуючи, втратила контроль над керуванням автомобіля, внаслідок чого допустила зіткнення з бетонною електроопорою, у результаті чого пасажир ОСОБА_6 , який сидів найближче до електроопори, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. У вчиненому щиросердечно розкаялась, просить суд її суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися. У матеріалах провадження наявна письмова заява потерпілого ОСОБА_8 , у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, так як через особисті переконання не бажає приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_10 не має, просить суд її суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілою ОСОБА_9 також подано суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, просить суд її суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, вчинений з необережності, особу винної і вважає за необхідне обрати покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому санкцією статті, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Із врахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину, щиросердечно розкаялася, позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце проживання, також враховуючи її молодий вік, сімейний стан неодружена, планує створити сім`ю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відшкодування шкоди, потерпілі претензій матеріального та морального характеру не мають, думку потерпілих відносно міри покарання, які просять її суворо не карати і не позбавляти волі, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3,4 ст. 76 КК України. При цьому суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Зважаючи на усе вищевказане, суд відхиляє доводи захисника про те, що обвинуваченій не слід призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами у зв`язку із відсутністю у неї автомобіля, як необґрунтовані, докази важливості наявності таких прав для обвинуваченої не представлені, і вважає, що призначене покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведені експертизи: автотехнічну експертизу № 5-279/15 в сумі 786 грн., транспортно-трасологічну експертизу №5-278/15 в сумі 768 грн., автотоварознавчу експертизу №4-113/15 в сумі 537,60 грн., автотехнічну експертизу №5/301/15 в сумі 614,40 грн., автотехнічну експертизу №5-337/15 в сумі 122,76 грн., всього на загальну суму 2810,76 грн. (дві тисячі вісімсот десять гривень сімдесят шість копійок), які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України на обвинувачену ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведені експертизи: автотехнічну експертизу №5-279/15 в сумі 786 грн., транспортно-трасологічну експертизу №5-278/15 в сумі 768 грн., автотоварознавчу експертизу №4-113/15 в сумі 537,60 грн., автотехнічну експертизу №5/301/15 в сумі 614,40 грн., автотехнічну експертизу №5-337/15 в сумі 122,76 грн., а всього на загальну суму 2810,76 грн. (дві тисячі вісімсот десять гривень сімдесят шість копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: підпис

Копія з оригіналом вірна:

Суддя: ОСОБА_1