Справа № 405/7812/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0004887, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2014 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадяниня України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та незаконне заволодіння транспортним засобом, за наступних обставин.

Наприкінці травня 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, достовірно знаючи, що не буде здійснювати ремонтні роботи автомобіля, оскільки не має на це коштів, домовився зі своїм знайомим ОСОБА_5 про здійснення ремонту автомобіля ГАЗ 24, р/н НОМЕР_1 за свій рахунок.
Продовжуючи реалізовувати умисел на заволодіння транспортним засобом, з корисливого мотиву, з метою наживи, наприкінці травня 2014 року, точний час та дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 та перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Гаражний» в м. Кіровограді, шляхом зловживанням довірою, заволодів транспортним засобом ГАЗ 24, р/н НОМЕР_1 , вартістю 9141,60 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму. В цей же день, ОСОБА_7 вказаний автомобіль продав, а виручені кошти витратив на власні потреби.
18.06.2014 року, точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 перебував біля військового комісаріату, що розташований за адресою м. Кіровоград, вул. Чміленка, 47, разом з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , який є працівником вказаної установи. В ході спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, достовірно знаючи, що через ситуацію на сході нашої держави, Збройні Сили України мають потребу у спорядженні, а бронежилет може врятувати чиєсь життя, запропонував ОСОБА_6 придбати бронежилет, на що останній погодився. Зловживаючи довірою потерпілого, знаючи, що не буде купувати бронежилет, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 070 грн., які в подальшому витратив на власні потреби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 грн. - не визнав та суду надав показання, що наприкінці травня 2014 року домовився зі своїм знайомим ОСОБА_5 , що здійснить ремонт його автомобіля «Волга» за свій рахунок, а тому зустрілися біля гаражу ОСОБА_5 в гаражному кооперативі (назву не пам`ятає), подивився автомбіль, який в подальшому на евакуаторі забрав на ремонт, але відвіз і продав за 3 000 грн. незнайомій особі, а гроші витратив на власні потреби.
В червні 2014 року, він біля міського військового комісаріату, що по АДРЕСА_3 , побачив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , який є працівником даного військомату, з яким в ході спілкування, запропонував придбати йому бронежилет, на що останній погодився та передав йому гроші в сумі 2 070 грн. Отримаши дану суму, він в подальшому зник, а кошти витратив на власні потреби. Щиро кається в скоєному. Цивільний позов ОСОБА_6 визнав повністю. Цивільний позов ОСОБА_5 визнав лише в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 16 094, 60 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що за цивільним позовом в частині стягнення моральної шкоди в сумі 200 000 грн., зазнав незворотного душевного болю, злочинне знищення дорогоцінної для нього речі. Вказаний автомобіль йому дістався в спадок від його діда, і бажав надати автомобіль в тимчасове безоплатне користування в патріотичну організацію ГО «Самооборона Майдану». Внаслідок скоєння злочину обвинуваченим, не зміг додержати обіцянку, внаслідок чого постраждала його репутація.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що незважаючи на те, що обвинувачений і визнав його позовні вимоги, сума відшкодування моральної шкоди в 5 000 грн. полягає в отриманні стресу, емоційному та душевному стражданні, що передавши вчасно бронежилет, можливо було б врятоване життя якогось військовослужбовця.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням учасників судового провадження визначив обсяг розгляду кримінального провадження в частині допиту обвинуваченого, допиту потерпілих в частині заявлених позовних вимог та дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого та цивільних позовів.

Дослідивши та перевірив представлені по справі докази у зазначеному вище порядку, надав їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вчинене кримінальні правопорушення обвинуваченим є невеликої та середньої тяжкості.

Характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, суд бере до уваги позитивну характеристику з місця проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції статтей із врахуванням ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, та застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком.

Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню повністю та стягненню з ОСОБА_7 заподіяні 2 070 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, а всього 7070 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково та стягненню з ОСОБА_7 заподіяні 16 094, 60 грн. матеріальної шкоди та в межах доведеності матеріальної шкоди в сумі 20 000 грн, а всього 36 094,60 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в сумі 196, 56 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, призначивши покарання:

-за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

-за ч.1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити ОСОБА_7 осточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заподіяні 2 070 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а всього 7 070 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 заподіяні 16 094, 60 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а всього 36 094, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в кримінальному провадженні в сумі 196, 56 грн.

Речові докази - відсутні.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1