11.11.2015 №363/2177/15-к
ВИРОК
Іменем України
11 листопада 2015 року колегія суддів Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді Київської області кримінальне провадження № 0000245 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

21.02.2015 року близько 23 години ОСОБА_8 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 та сестрою ОСОБА_9 перебували в будинку АДРЕСА_2 , в якому розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виникла сварка з приводу побутових негараздів.

В процесі сварки у ОСОБА_8 виникли неприязні відносини до ОСОБА_10 та пов`язаний з ними умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно ногою наніс два удари в область голови ОСОБА_10 , яка в цей час сиділа на стільці в приміщенні кухні. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впала зі стільця на підлогу та втратила свідомість. ОСОБА_8 підійшовши до ОСОБА_10 продовжив наносити їй удари ногами по голові.

В подальшому ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, однак не бажаючи смерті потерпілої, схопив у руки дерев`яний стілець та умисно наніс один удар стільцем по голові ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_8 відтягнув за ноги тіло ОСОБА_10 з приміщення кухні в коридор, де продовжив наносити удари ногами по голові.

Побачивши, що мати не подає ознак життя, ОСОБА_8 залишив її в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а сам втік в з місця вчинення злочину.

22.02.2015 року близько 01 години ОСОБА_10 каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до реанімаційного відділення Вишгородської центральної районної лікарні.

27.02.2015 року ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла в Олександрівській лікарні м. Києва.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 8/626 від 18.05.2015 у ОСОБА_10 , виявлено:

А) за даними медичної документації:

а) забійна рана в лобно-скроневій ділянці зліва; підапоневротичні гематоми з двох сторін в скронево-тім`яних ділянках; забої м`яких тканин голови; перелом кісток склепіння черепу (лобної кістки зліва); з метою зниження внутрішньо-черепного тиску проведена операція вентикулодренування правого бокового шлуночку (27.02.2015 р); травматичний субарахноїдальний вентикулярний крововилив; забої м`яких тканин тулуба, кров в шлуночках мозку; набряк-набухання головного мозку;

Б) за даними розтину та мікроскопічного дослідження:

а) забійна рана (з ознаками її хірургічної) на обличчі в лобній ділянці зліва з крововиливом та відшаруванням м`яких тканин голови в її ділянці; крововиливи в м`які тканини голови, місцями з відшаруванням підлеглих м`яких тканин та частковим їх розміченням, а також формуванням надапонеротичних гематом в лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва, скронево-тім`яній-потиличній ділянці справа та в центрі потиличної ділянки з переходом на задню поверхню шиї; синці на повіках обох очей та садно на обличчі в лобній ділянці справа; ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах голови, одній з кісток черепу (з формуванням ферзевого отвору) та твердій мозковій оболонці в тім`яно-скроневій ділянці справа; перелом кісток склепіння та основи черепу (з початком лінії перелому на лобній кістці зліва та переходом її на верхню стінку лівої орбіти); невелика (об`ємом біля 10 см. куб.) субдуральна гематома в середній та задній черепних ямках зліва; субарахноїдальні крововиливи в скроневих, тім`яних, потиличних частинах з обох гемісфер та вогнище забою речовини мозку в лівій скроневій ділянці, а також вторинні внутрішньо-мозкові крововиливи товщі білої речовини головного мозку, ознаки дифузної травми головного мозку з ушкодженням аксональних структур (згідно результатів судово-гістологічного дослідження); деструктивний набряк-набухання головного мозку.

б) синці на лівій молочній залозі та в проекції гребеню лівої клубової кістки.

Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, а також дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженості клітинної реакції) можливо вважати, що:

- ушкодження, описані в п.п. 1 А), Б а), комплекс яких сформував відкриту черепно-мозкову травму, та обумовив настання смерті, виникли та утворилися від неодноразової ударної дії тупого (их) предмета (ів) як з обмеженою так і з необмеженою контактуючою поверхнею, приблизно до 6-7 діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку з деструктивним набряком головного мозку);

- інші ушкодження описані в п. 1 Б б), виникли по ударному механізму від дії тупого (тупих) предмета (предметів), особливості контактуючої поверхні якого (яких) не відобразилися, в ті ж самі строки та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження могли виникнути від неодноразових ударів ногами і від ударів дерев`яним стільцем (або його частинами).

Крім того, при експертизі трупу ОСОБА_10 були виявлені переломи грудини та декількох ребер з обох сторін (4-8 ребер справа та 3-7 ребер зліва) по переднім анатомічним лініям, без ушкоджень пристінкової плеври. Враховуючи характер та локалізацію цих переломів, а також відсутність крововиливів в оточуючих м`яких тканинах (відповідно переломам), слід вважати, що вони виникли при проведенні реанімаційних заходів (непрямого масажу серця) посмертно (після настання смерті).

Враховуючи характер, морфологію та локалізацію ушкоджень, слід вважати, що потерпіла не могла їх отримати внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у скоєному злочині за ст.121 ч.2 КК України визнав повністю та пояснив, що коли пізно ввечері 21.02.2015 року він після здачі металолому разом з сестрою ОСОБА_9 повернувся до матері в Лютіж в буд. АДРЕСА_2 , то мати була зла, вживала горілку, почала кричати на них та виганяти сестру з дому. Після його словесних намагань заспокоїти матір вона у відповідь почала кричати на нього та всіляко ображати його з приводу відсутності в нього коштів, що дуже його обурило та схвилювало. Коли він в черговий раз став заспокоювати матір, то підійшов до неї, яка сиділа на стільці, та вдарив її лівою рукою в область голови, від чого та впала на підлогу, вдарившись головою об батарею. Ніякого опору мати йому не чинила. Своїх подальших дій щодо матері він з тих пір майже не пам`ятає, вважає, що на той час він не керував своїми діями і не віддавав собі звіту за них. Коли прийшов до тями він не вірить та не може змиритись з вчиненим.

ОСОБА_8 пояснив у суді, що через відсутність контролю за своїми діями в момент конфлікту з матір`ю він тепер не може відповісти на питання в якому з приміщень будинку та які саме удари він наносив своїй матері, чи втрачала вона від цього свідомість та чи усвідомлював він можливість настання її смерті. Він пам`ятає, що перетягував тіло матері до коридору, але для чого він це зробив пояснити не може. Швидку медичну допомогу матері він не викливав, тому що з малечку боявся крові у шкільні роки втрачав свідомість, відтак не міг зосередитися і не розумів що йому треба робити. Чи намагалася викливати швидку його сестра він не пам`ятає. Коли він покидав будинок мати залишалася живою. На зупинці в с. Лютіж він зупинив попутне авто та на ньому доїхав до площі Шевченка в м. Києві, після чого був на ОСОБА_11 та вдень зустрічався з сестрою, де домовилися з нею, що треба їхати до міліції, куди він і звернувся наступного дня.

Обвинувачений стверджує, що останній конфлікт з матір`ю стався саме через її зловживання спиртними напоями та наносячи тілесні ушкодження матері, настання смерті не бажав.

У судовому засіданні просив вибачення у потерпілої за скоєний злочин, провину визнав у повному обсязі та щиро розкаювався, просив його суворо не карати.

Окрім визнання вини обвинуваченого ОСОБА_8 його вина у вчиненні даного злочину підтверджується поясненнями потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 21.02.2015 року вона разом з обвинуваченим приїхали до матері в смт. Димер для перевезення речей у зв`язку з переїздом останньої в інший будинок в с. Лютіж. Мати в цей день вживала спиртні напої та просила обвинуваченого купити їй горілки. Там же у матері виник конфлікт з господаркою будинку, у зв`язку з чим викликався дільничний інспектор міліції. Після завантаження речей в автомобіль брат повернувся за нею, а мати не їхала з ними, оскільки була напідпитку. З часом вони з братом здали металобрухт, а на виручені кошти купили в магазині харчів. Там же зустріли матір, яка в іншому магазині вже купила горілку. Коли вони з братом близько 22 23 години прибули в будинок АДРЕСА_2 , то мати їх вже там чекала і знову вживала спиртне та продовжила сваритися на брата.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що вона випила пігулку від головного болю і попросила матір піти спати, брат в цей час за столом вечеряв та пив пиво, мати ж, яка теж сиділа в кухні на стільці біля стіни, продовжувала при цьому ображати брата. Тоді обвинувачений піднявся, підійшов до матері та вдарив її, чим саме вдарив вона не бачила, а лише почула. Другий удар вона бачила - обвинувачений наніс його матері лівою ногою в область голови, від якого мати впала на підлогу та втратила свідомість. ОСОБА_9 пояснила, що вона почала хапати обвинуваченого за руки, намагаючись його заспокоїти та припинити побиття ним матері. Однак, обвинувачений її не чув, відштовхував, продовжував наносити лежачій на підлозі матері удари руками, ногами та табуретом по голові, зокрема його верхньою частиною. Після цього тіло матері за ноги відтягнув з кухні в коридор.

Потерпіла вказала, що за допомогою марлі та рушників витирала кров на голові матері, викликала матері швидку допомогу. Сліди крові залишилися в кухні та в коридорі ОСОБА_12 в цей час наполягав, щоб вона разом з ним поїхала з дому, проте вона не прийняла таку пропозицію, оскільки знала, що скоро має приїхати ОСОБА_13 . Коли обвинувачений пішов з дому вона невдовзі зустрілася з ОСОБА_14 та повідомила останньому, що ОСОБА_8 сильно побив матір. Вранці вона сказала брату, що йому необхідно з`явитися до міліції. Раніше брат ніколи не бив матір, він був безконфліктним, в них між собою були нормальні стосунки, вони лише інколи сварилися на побутовому рівні через зловживання матері спиртним.

Щодо міри покарання обвинуваченому, то потерпіла просить суд ОСОБА_8 суворо не карати, пробачила його, вважає, що конфлікт спровокувала саме їх матір через зловживання останньою спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що з жовтня 2014 року за домовленістю з ОСОБА_10 він мешкав в будинку останньої в смт. Димер, де проживали також і діти ОСОБА_10 : син ОСОБА_16 та донька ОСОБА_17 . ОСОБА_17 переважно перебувала в м. Києві. Покійна ОСОБА_10 часто вживала алкогольні напої. З сином у неї часто виникали конфлікти з приводу того, що той не працював і перебував на її утриманні, проте такі сварки жодного разу не переростали в бійки. 14.02.2015 року сім`я ОСОБА_10 переїхала з смт. Димер в інший будинок в с. Лютіж, який винайняла ОСОБА_10 , проте, в колишньому будинку в с. Димер ще залишалися деякі речі. 21.02.2015 року вранці з вказаного будинку в с. Лютіж він попутним транспортом поїхав на роботу в м. Київ. Вдома нікого не залишилось, оскільки ОСОБА_18 разом з дітьми ОСОБА_16 та ОСОБА_17 поїхала в смт. Димер за рештою своїх речей. Ввечері 21.02.2015 року після роботи у проміжку часу між 23.00 та 24.00 годинами він приїхав в центр с. Лютіж та попрямував до будинку ОСОБА_10 , однак через кілька метрів зустрів її доньку ОСОБА_17 , яка була схвильована, розмовляла важко, сказала, щоб не йшов до будинку ОСОБА_10 . Потім вони разом з ОСОБА_17 поїхали на таксі до м. Києва на площу Шевченка. По дорозі в автомобілі він від неї дізнався, що в цей день відбувся конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , в результаті якого ОСОБА_16 побив матір.

Свідок ОСОБА_19 пояснила в суді, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , проживала з ним близько чотирьох років. Алкогольні напої або наркотичні засоби він не вживав. 22 лютого 2015 року їй зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що побив матір, дуже був схвильований та чекає працівників міліції в с.Лютіж. Також він сказав, що матір забрала швидка. Пояснила, що ОСОБА_10 зловживала спиртними напоями, через це у ОСОБА_16 з матір`ю виникали конфлікти.

Свідок ОСОБА_20 пояснила в суді, що вона проживає в смт.Димер, є сусідкою сім`ї ОСОБА_21 . З 2007 року вона знає обвинуваченого як адекватного чоловіка. Постійно допомагав їй, алкогольні напої та наркотичні засоби він не вживав, він любив свою матір. ОСОБА_10 зловживала спиртними напоями та постійно провокувала ОСОБА_16 на конфлікт, але вона не бачила щоб між ними відбувалися бійки з цього приводу.

Крім того, вини ОСОБА_8 , підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, письмових доказів:

З протоколу огляду місця події від 22.02.2015 року та доданих до нього фототаблиць (том 2, а.с. 28-57) вбачається, що в буд. АДРЕСА_2 на підлозі, на стінах, на дверях та на холодильнику кімнати № 1 виявлено численні плями та сліди рідини бурого кольору. Сліди низу взуття, забарвлені рідиною бурого кольору, виявлено в кімнаті № 1 та в кухні. Плями рідини бурого кольору виявлено в кухні на паперах в кошику з паперами та біля умивальника, в кімнаті № 4 на підлозі та на передній частині шафи. В кухні виявлено сліди боротьби. На місці події поміж іншого було виявлено та з місця події було вилучено наступне:

- з кімнати № 1 - чотири дактилоплівки зі слідами взуття, ганчірку зі слідами рідини бурого кольору, частину шприца з рідиною бурого кольору, гумові капці зі слідами плям рідини бурого кольору,

- з кімнати № 2 змив плям рідини бурого кольору з підлоги,

- з кімнати № 4 змив плям рідини бурого кольору з підлоги

- з кухні - браслет, недопалки, частини розбитої чашки, чашку зі стола, дерев`яний стілець з надломленим кутом, сліди рідини бурого кольору, фрагменти лінолеума зі слідами взуття, 10 слідів напільних візерунків, один слід фрагменту долоні, мобільні телефони.

Відповідно до висновків цілого ряду судово цитологічних експертиз (№№ 66, 67, 68, 69, 71 від 12.05.2015 року), проведених КЗ КОР Київське обласне бюро судово-медичної експертизи, на дерев`яному стільці та на марлевій ганчірці зі слідами рідини бурого кольору, на шматку шпалери, в змивах рідини бурого кольору, вилучених з підлоги кухні та кімнати № 4, в змиві та зішкребі (дерев`яних щепках) з підлоги кімнати № 2, вилучених під час огляду місця події 22.02.2015 року, виявлено кров, що належить особі жіночої генетичної статі, в якій виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Згідно медичної картки стаціонарного хворого № 869/313 від 22.02.2015 року кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВ0, кров на всіх вищеперелічених предметах могла походити від жінки (жінок), в крові якої (яких) знаходяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_10 (том 2, а.с 226 230, 234 251).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.02.2015 року в кімнаті моргу Олександрівської лікарні, за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 5, знаходиться труп ОСОБА_10 , з синцями навкруг очей, схожими на садна, з головою перев`язаною бинтами, з іншими ознаками тілесних ушкоджень (том 2 а.с. 17-19).

Згідно Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві у віці 62 років, про що 28.02.2015 року складено відповідний актовий запис № 3924 Відділом реєстрації смерті у м. Києві ( том 2, а.с. 22).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року та фототаблицями до нього (том 2, а.с. 80-92), проведеного за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала саме на якому місці сиділа ОСОБА_10 під час конфлікту з сином ОСОБА_8 . Як саме наніс лівою ногою удар ОСОБА_8 в область голови ОСОБА_10 . Вказала на місце на підлозі куди саме впала ОСОБА_10 від удару ногою ОСОБА_8 . ОСОБА_9 показала, як саме після падіння ОСОБА_10 зі стільчика ОСОБА_8 продовжив наносити удари ногою по голові ОСОБА_10 . Вказала на місце де вона знаходилася під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та намагалася заспокоїти ОСОБА_8 , але на її прохання не реагував та продовжував наносити матері удари ногою по голові, а потім правою рукою схопив кухонний стілець та кутом верхньої частини наніс ОСОБА_10 удар по голові. Після цього вона вихопила у нього з рук стілець та відкинула його в бік. Також показала, як ОСОБА_8 схопив своїми руками матір за ноги та потягнув її по підлозі у бік коридору. В коридорі продовжив наносити матері удари ногами по голові та тулубу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 8/626 від 18.05.2015 року трупу ОСОБА_10 , 1952 року народження, було виявлено:

А) за даними медичної документації:

а) забійна рана в лобно-скроневій ділянці зліва; підапоневротичні гематоми з двох сторін в скронево-тім`яних ділянках; забої м`яких тканин голови; перелом кісток склепіння черепу (лобної кістки зліва); з метою зниження внутрішньо-черепного тиску проведена операція вентрикулодренування правого бокового шлуночку (27.02.2015р); травматичний субарахноїдальний вентрикулярний крововилив; забої м`яких тканин тулуба, кров в шлуночках мозку; набряк-набухання головного мозку;

Б) за даними розтину та мікроскопічного дослідження:

а) забійна рана (з ознаками її хірургічної) на обличчі в лобній ділянці зліва з крововиливом та відшаруванням м`яких тканин голови в її ділянці; крововиливи в м`які тканини голови, місцями з відшаруванням підлеглих м`яких тканин та частковим їх розміченням, а також формуванням надапонеротичних гематом в лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва, скронево-тім`яно-потиличній ділянці справа та в центрі потиличної ділянки з переходом на задню поверхню шиї; синці на повіках обох очей та садно на обличчі в лобній ділянці справа; ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах голови, одній з кісток черепу (з формуванням ферзевого отвору) та твердій мозковій оболонці в тім`яно-скроневій ділянці справа; перелом кісток склепіння та основи черепу (з початком лінії перелому на лобній кістці зліва та переходом її на верхню стінку лівої орбіти); невелика (об`ємом біля 10 см. куб.) субдуральна гематома в середній та задній черепних ямках зліва; субарахноїдальні крововиливи в скроневих, тім`яних, потиличних частинах з обох гемісфер та вогнище забою речовини мозку в лівій скроневій ділянці, а також вторинні внутрішньо-мозкові крововиливи товщі білої речовини головного мозку, ознаки дифузної травми головного мозку з ушкодженням аксональних структур (згідно результатів судово-гістологічного дослідження); деструктивний набряк-набухання головного мозку.

б) синці на лівій молочній залозі та в проекції гребеню лівої клубової кістки.

Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, а також дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженості клітинної реакції) можливо вважати, що:

- ушкодження, описані в п.п. 1 А), Б а), комплекс яких сформував відкриту черепно-мозкову травму, та обумовив настання смерті, виникли та утворилися від неодноразової ударної дії тупого (их) предмета (ів) як з обмеженою так і з необмеженою контактуючою поверхнею, приблизно до 6-7 діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку з деструктивним набряком головного мозку);

- інші ушкодження, описані в п. 1 Б б), виникли по ударному механізму від дії тупого (тупих) предмета (предметів), особливості контактуючої поверхні якого (яких) не відобразилися, в ті ж самі строки та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Ці ушкодження могли виникнути від неодноразових ударів ногами і від ударів дерев`яним стільцем (або його частинами). Враховуючи характер, морфологію та локалізацію ушкоджень, слід вважати, що потерпіла не могла їх отримати внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню (том 2, а.с. 185 - 189).

Відповідно до висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 103 від 12.05.2015 року (том №2 а.с.216-219). обвинувачений ОСОБА_8 на теперешній час стійким хронічним психічним розладом не страждає, але в нього виявляються психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.24 згідно з МКХ-10). На період кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_8 не знаходився в тимчасовому хворобливому стані психіки. Обвинувачений за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення, в якому підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 стійким хронічним психічним розладом не страждає, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, за своїм психічним станом може предстати перед слідством та судом.

У судовому засіданні захисник просила суд визнати недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 23.02.2015 року проведений за участю ОСОБА_9 , посилаючись, на порушення норм кримінально-процесуального законодавства в ході його проведення з боку слідчого. До порушень норм кримінально-процесуального законодавства захисник відносить складання протоколу, а саме в розділі роз`яснення прав і обов`язків особам, які беруть участь у проведенні слідчого експерименту відсутні підписи понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

У статті 87 КПК України чітко зазначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст..240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Згідно із вимогами частини 7 статті 223 КПК України, для проведення слідчого експерименту, слідчий зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих).

У ході судового розгляду було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року за участю потерпілої, на той час свідка ОСОБА_9 , в якому зазначено, що при проведенні даної слідчої дії приймала участь ОСОБА_9 , два понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та статист. Під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_9 надавала свої показання, які узгоджуються із протоколом слідчого експерименту, а саме з механізмом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Даний протокол підписаний всіма учасниками, заяв та зауважень не надходило.

Оцінюючи даний доказ з іншими доказами по справі, колегія суддів приходить до переконання, що протокол проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року за участю ОСОБА_9 є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України.

Посилання сторони захисту на ті обставини, що в даному протоколі відсутня дата народження та підпис понятих в розділі роз`яснення прав і обов`язків особам, які беруть участь у проведенні слідчого експерименту, не тягне за собою визнання протоколу проведення слідчого експерименту недопустимими.

Крім цього, захисником заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновку експерта №8/626 від 18.05.2015 року Київського міського клінічного бюро СМЕ за підписом експерта ОСОБА_25 з мотивів не відповідності вимогам Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994р., «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи» та «Правилам проведення СМЕ (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи» від 17 січня 1995 року за №6, складений з грубим порушенням вимог КПК України, ґрунтується на недопустимих доказах.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо визнання недопустимим доказам, вважає, що висновок експерта №8/626 від 18.05.2015 року Київського міського клінічного бюро СМЕ вмотивований, базується на матеріалах справи, складений у відповідності до вимог ст..101, 102 КПК України, відповідає об`активним обставинам справи, а тому піддавати його сумніву немає підстав.

Відповідно до ч.1 ст.101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на питання, поставлені особою, яка залучила експерта.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_25 пояснила, що нею проводилась судово-медична експертиза відносно ОСОБА_10 з урахуванням даних медичної документацій та постанови слідчого. Експерт ОСОБА_25 повідомила суду, що сама вона проводила ростин трупа ОСОБА_10 .. На підставі дослідження трупа, були зроблені висновки про те, що смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки, шлуночки та речовину головного мозку та його набряком-набуханням.

Посилання захисника на те, що даний висновок є недопустимим, колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки висновок експерта має всі необхідні частини, в тому числі з посиланням на вищевказаний акт дослідження та містить всі обґрунтовані відповіді на поставлені питання, необхідні для прийняття однозначного та об`єктивного рішення, в тому числі щодо ступеню тяжкості заподіяних ушкоджень, а в колегії суддів відсутні підстави сумніватись в повноті, правильності та об`єктивності висновку судово-медичної експертизи №8/626 від 18.05.2015 року, який повністю дає обґрунтовані відповіді на поставлені питання і дані висновку співпадають з іншими вищенаведеними доказами, в тому числі щодо місця розташування тілесних ушкоджень, їх походження та настання смерті.

Колегія суддів приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Всі досліджені доказі є належними, допустимими, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою та взаємопов`язаною у зазначеному кримінальному провадженні.

Оцінюючи досліджені докази по справі, колегія суддів прийшла до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчинені злочину за ст..121 ч.2 України доведена повністю, спричинення тяжкого тілесного пошкодження потерпілій ОСОБА_10 знаходяться в прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_8 , наносячи чисельні удари ногами, руками та дерев`яним стільцем в область голови потерпілій ОСОБА_10 усвідомлював про можливість настання тяжких пошкоджень і бажав цього.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні обвинуваченому міри покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, які сприяли вчиненню злочину. Так, відповідно до статті 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_8 відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 - не працює та не навчається, за місцем свого останнього проживання в смт. Димер характеризується посередньо (т.2 а.с. 283), в силу ст..89 КК України вважається раніше не судимим (т.2, а.с. 285), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2, а.с. 284).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, колегія суддів визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, враховуючи думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, колегія суддів вважає, що необхідно призначити покарання ОСОБА_8 в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про розподіл процесуальних витрат слід вирішити відповідно до правил ст. 124 КПК України, стягнувши з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів: для проведення двох дактилоскопічних експертиз - у розмірі 491 грн. 04 коп. та 368 грн. 28 коп., для проведення трасологічної експертизи - 429 грн. 66 коп., а всього - у розмірі 1288 грн.98 коп. (т.2, а.с. 115, 129, 141).

Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 управління Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 23 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1288 гривень 98 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вишгородського РВВС, а саме: спецпакет експертної служби №1654005, в якому знаходяться прозора чашка та чарка; спецпакет експертної служби №1835944, в якому знаходяться чотири дактоплівки та частина ланолеуму з фрагментами слідів взуття; спецпакет експертної служби №0147296, в якому знаходиться респіратор з речовиною бурого кольору з кімнати №3; спецпакет експертної служби № 0009037, в якому знаходяться сліди речовини бурого кольору з підлоги кухні, паперовий конверт, в якому знаходяться змив та зішкреб з підлоги кімнати № 2, паперовий конверт, в якому знаходяться змив речовини бурого кольору з підлоги кімнати № 4; спецпакет експертної служби № 0009040, в якому знаходиться частина шпалери з приміщення кухні зі слідами речовини бурого кольору; спецпакет експертної служби № 0009035, в якому знаходиться марлева ганчірка, табурет та кров ОСОБА_10 , - знищити після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий-суддя ______________________ ОСОБА_1

Судді ______________________ ОСОБА_3

______________________ ОСОБА_2