АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/4237/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/65/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене, 16.07.2015р до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001906 відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, мешкаючого
за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 01.04.2015р. судом Саксаганського району

м.Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

до покарання у виді позбавлення волі строком на 2р.,

на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування

покарання з випробуванням, строком на 2 роки;

2) 15.05.2015р. судом Дзержинського району

м.Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ч 4 ст.70 КК України,

до покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування

покарання з випробуванням, строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок суду Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2015р.
Вироком суду ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3р., на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково у виді 1р.2 міс. позбавлення волі, приєднана не відбута частина покарання за попереднім вироком суду Дзержинського району м.Кривого Рогу від 15.05.2015р., остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р. 2міс.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, призначивши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 , діючи повторно, 15 липня 2015р., о 14.47 год., знаходячись в приміщенні ломбарду «Скарбниця», розташованого за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Косіора, 4, з корисливих мотивів, не знаючи, що в приміщенні закладу здійснюється відеофіксація камерами спостереження, з метою викрадення чужого майна, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, шляхом вільного доступу, викрав із сумки, яка висіла на лівому плечі ОСОБА_8 , належні йому грошові кошти в сумі 500 грн.

Після чого ОСОБА_6 виконав всі дії для доведення злочину до кінця, таким чином реалізував свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, з викраденим, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, в результаті чого своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, просить змінити вирок суду, призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Обвинувачений вважає, що при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі, суд першої інстанції не врахував його пояснень про те, що злочин він вчинив через скрутне матеріальне становище у якому опинилася його сім`я, а саме кошти йому були потрібні на лікування хворої матері і своє лікування.
На думку ОСОБА_6 суд не врахував його стан здоров`я, те що він перебуває на обліку, як ВІЧ-інфікований, знаходиться на щоденній замісній підтримувальній терапії мета доном на базі лікувального закладу, те, що він добровільно відшкодував потерпілому завданий збиток, думку потерпілого, який просив не позбавляти його волі, натомість звільнити від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений просить врахувати його захворювання, наявність на утриманні матері ОСОБА_9 , те, що він працює двірником в КПНЗ «Клуб «Юний авіатор» і призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор, в судовому засіданні, при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів вважає безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження видно, що 15 травня 2015р., суд Дзержинського району м.Кривого Рогу засудив ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного обвинуваченому попереднім вироком суду Саксаганського району м.Кривого Рогу від 01.04.2015р., більш суворим, призначеним новим вироком, остаточно визначив покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., та підставі ст.75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 3р. (ар.пр. 25-26, т.1).
Після ухвалення зазначеного вироку, 15 липня 2015р., обвинувачений вчинив новий злочин, крадіжку грошей у потерпілого ОСОБА_8 , за скоєння, якого його засуджено оскаржуваним вироком.
Виходячи з положень ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
У п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», звернуто увагу на те, що, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або умовно-дострокового звільнення, вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Невідбута ОСОБА_6 частина покарання за попереднім вироком суду Дзержинського району м.Кривого Рогу від 15.05.2015р. становить 4р. позбавлення волі.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку що обвинувачений вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду Дзержинського району м.Кривого Рогу від 15.05.2015 р. і на законних підставах, призначив покарання за правилами ст.71 КК України у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст.50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий (ар. пр.17-18,т.1), що він вчинив новий злочин в період іспитового строку (ар.пр.25-26), що з жовтня 2002р. він перебуває під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності (ар.пр.22, т.1), під наглядом у лікаря психіатра не перебував (ар.пр.23, т.1), а також повне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, оцінивши у сукупності зазначені обставини, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до вимог ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково, а саме 1р.2 міс., приєднав до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, остаточно визначивши покарання, яке відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України і, є достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що наведені обвинуваченим обставини - наявність у нього захворювань, перебування матері на його утриманні, те що він працює, не є підставами для призначення йому покарання с застосуванням ст.69 КК України та не пов`язаного з позбавленням волі.
Колегія суддів, звертає увагу суду першої інстанції на описку, яку допустив суд у вступній частині вироку при зазначені строку покарання призначеного ОСОБА_6 вироком суду Дзержинського району м.Кривого Рогу від 15.05.2015р.
У вступній частині вироку (ар.пр.29,т.2) суд першої інстанції, зазначаючи судимість обвинуваченого від 15.05.2015р. за вироком суду Дзержинського району м.Кривого Рогу, яким його засуджено за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, неправильно вказав строк призначеного покарання, зазначивши - 3 р. позбавлення волі, тоді, як згідно копії вироку (ар.пр.25-26, т.1), цим вироком, ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р., зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, строком на 3р.
З огляду на зазначене, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а вирок суду Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2015р., яким ОСОБА_6 , визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, продовжити до виконання вироку в порядку ст.ст.534,535 КПК України.
Строк відбування покарання засудженому відраховувати з дня його фактичного затримання.
Рекомендувати суду першої інстанції в порядку ст.379 КПК України, у вступній частині судового рішення виправити допущену описку.
Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4