Справа № 667/8407/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року

Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 14.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 01.07.2014 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить: прийняти до розгляду скаргу та скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 14.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 01.07.2014 року та зазначив, що 14.10.2015 року старшим слідчім СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 01.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України на підставі п.2. ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях колишніх працівників Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В обґрунтування скарги зазначив, що слідчими прокуратури Херсонської області неодноразово виносилися постанови про закриття кримінального провадження №0000027, які скасовувалися слідчими суддями в результаті розгляду його скарг на ці постанови.

Так, станом на час оскарження вищезазначеної постанови від 14.10.2015 року, слідчим також не виконані вимоги, які викладені у ухвалах слідчих суддів Комсомольського районного суду м.Херсона, як від 20.10.2014 року, так і від 28.01.2015 року.

Як вважає скаржник, слідчий сам у оскаржуваній постанові зазначає, що на виконання ухвали слідчого судді було виконано лише допит свідка - начальника слідчого відділу Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_9 та слідчого ОСОБА_10 , які є зацікавленими особами та надав перевагу їх показам. У подальшому у постанові сам слідчий зазначає, що ніяких дій не проводив, оскільки наголошує на тому, що раніше під час досудового слідства встановлено наступне: допитано потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Згідно заяви скаржника від 22 квітня 2014 року, приблизно о 14 годині у приміщенні Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, з метою примусити його зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 співробітники зазначеного відділу міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погрожували йому, а ОСОБА_7 завдав удару в область нирок. Коли він сказав ОСОБА_7 , що вбивство ОСОБА_13 не вчиняв, той почав погрожувати, що у такому разі постраждають діти скаржника, а ОСОБА_8 підтвердив слова ОСОБА_7 ..

По даному кримінальному провадженню було допитано свідка ОСОБА_9 , який вказав, що на посаді начальника СВ Бериславського РВ УМВС працював з січня 2007 року. У квітні 2012 року у м.Бериславі було вчинено вбивство ОСОБА_13 і за вказаним фактом СВ Бериславського РВ УМВС проводилося розслідування. Як підозрюваного у зазначеному вбивстві затримали скаржника ОСОБА_5 , протокол про затримання склав слідчий СВ Бериславського РВ УМВС ОСОБА_10 . Після того, коли скаржника доставили до райвідділу міліції, ОСОБА_9 запропонував йому пройти до свого кабінету, який розташований на четвертому поверсі де він надрукував протокол допиту і лише потім скаржник його власноруч підписав. Заступника начальника сектору кримінального розшуку Бериславського РВ УМВС ОСОБА_7 у кабінеті в цей час не було. Ніяких заходів фізичного чи психічного впливу до скаржника не застосовувалося.

Свідок ОСОБА_10 - слідчий СВ Бериславського РВ УМВС, який працював з 2010 року, вказав, що у квітні він виїздив на огляд місця події у зв`язку із вбивством мешканця м.Берислав ОСОБА_13 , потім проводив огляд будинку ОСОБА_5 .. ОСОБА_10 склав протокол про затримання ОСОБА_5 , як підозрюваного від 22.04.2014 р. Хто саме доставив затриманого до його кабінету та як проходило затримання не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показах зазначає, що працював з грудня 1999 року по червень 2012 р. в органах внутрішніх справ. У квітні 2012 року від ОСОБА_8 дізнався, що вбито мешканця м.Берислав ОСОБА_13 , який приходиться матері ОСОБА_7 двоюрідним дядьком, і як підозрюваного затримано ОСОБА_5 .. Участі в розслідуванні він не приймав, зі скаржником не зустрічався, навіть не був з ним знайомий, що спростовується матеріалами кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_8 у своїх показах вказав, що у квітні 2012 року займав посаду начальника кримінальної міліції Бериславського РВ УМВС. До чергової частини надійшло повідомлення про умисне вбивство ОСОБА_13 і скаржника, як підозрюваного, було доставлено у приміщення Бериславського РВ УМВС до службового кабінету ОСОБА_8 де й було опитано. При цьому фізичне або психічне насильство не застосовувалось.

Ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження щодо працівників міліції прийнято передчасно, без всебічного та повного дослідження обставин. Слідчий не вчинив жодних дій спрямованих не перевірку зазначених в заяві обставин та проведення належного досудового розслідування.

Згідно ст..224 КПК України, для встановлення особи, яка скоїла злочин, слідчим в серпні місяці 2014 року було проведено одночасний допит. При проведенні даної слідчої дії за участю скаржника та ОСОБА_7 , де скаржник в присутності даного співробітника вказав слідчому, що саме ОСОБА_14 вдарив його в область нирок, однак до його показів слідчий не прислухався. Також було вказано, що саме ОСОБА_7 був присутній при затриманні скаржника біля будинку, де він мешкав і саме він посадив його в автомобіль та доставив до райвідділу Бериславського РВ УМВС, але слідчий до сказаного віднісся формально.

Згідно з положенням ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 20 березня 2014 року, звертає увагу Бериславського районного суду на те, що судом при проведенні судового слідства, заяву скаржника про застосування до нього недозволених методів працівниками міліції взагалі не було перевірено.

Зазначені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України вказівки не виконанні в повному обсязі, зокрема не дослідженні відомості щодо перебування ОСОБА_5 в Бериславському РВ УМВС, також слідчим прокуратури не проведено жодних дій щодо встановлення та опитування осіб, які були присутні під час його затримання, яких було багато.

Таким чином вважає, що постанова про закриття є незаконною, необґрунтованою та відлягає скасуванню з викладених вище підстав.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав вимоги, викладені в скарзі, скаргу просив задовольнити.

Захисник скаржника також просив скаргу ОСОБА_15 задовольнити із вказаних в ній підстав та додатково пояснив, що, на його думку, слідчим не вжито усіх належних заходів, спрямованих на встановлення істини по справі.

В той-же час, на питання слідчого судді та прокурора щодо того, які саме слідчі дії необхідно, на думку скаржника та захисника, ще здійснити слідчому, вони пояснили, що треба ще повторно допитати свідків, які вже були допитані та більш ретельно з`ясувати обставини на які вказує скаржник.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги, надала письмові пояснення та пояснила суду, що слідчим ОСОБА_6 оскаржувана постанова винесена з урахуванням висновків, які були викладені в ухвалах слідчих суддів, які розглядали скарги ОСОБА_15 , зазначивши, що слідчий виконав усі вимоги закону щодо встановлення фактичних обставин справи та прийшов до правильного висновку про закриття кримінального провадження. В своїх поясненнях прокурор зазначила, що на виконання ухвали слідчого судді було виконано наступне: допитано в якості свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Зокрема, ОСОБА_10 показав, що на посаді слідчого СВ Бериславського РВ УМВС він працював з 2010 року. У квітні 2012 року він виїздив на огляд місця події у зв`язку із вбивством мешканця м. Берислав ОСОБА_13 , а потім проводив огляд домоволодіння ОСОБА_5 , якого у подальшому запідозрили у вчиненні вказаного злочину. За місцем проживання ОСОБА_16 свідок вилучив штани зі слідами крові. ОСОБА_10 також складав протокол про затримання ОСОБА_5 як підозрюваного від 22 квітня 2014 року. Хто саме доставив затриманого до_його кабінету та як проходило затримання не пам`ятає.

Під час складання протоколу ОСОБА_5 був у спокійному стані. Ніяких скарг чи зауважень з приводу дій працівників міліції та з приводу затримання не виказував. Він сказав, що визнає сою вину у вбивстві та без зауважень підписав протокол затримання.

Після цього участі у розслідування зазначеної справи свідок не приймав, ніяких процесуальних дій чи рішень не виконував, так як її розслідував інший слідчий. Перед складанням протоколу про затримання працівники міліції ОСОБА_17 та ОСОБА_14 не говорили із ОСОБА_10 стосовно затримання ОСОБА_5 чи його поведінки на слідстві.

Крім того, до матеріалів розслідування долучено копію протоколу допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваного від 22 квітня 2012 року, складеного начальником СВ Бериславського РВ УМВС ОСОБА_9 .

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_5 показав, що у ході сварки завдав ОСОБА_13 декілька ударів табуретом по голові, внаслідок чого той впав. Після цього ОСОБА_5 поїхав додому.

Також долучено копію протоколу допиту ОСОБА_5 у якості обвинуваченого від 25 квітня 2012 року, в якому містяться аналогічні показання.

У зазначених протоколах стоять підписи ОСОБА_5 без зауважень. Вказані протоколи допитів відповідають вимогам ст.85 КПК України (1961 р.).

Раніше під час досудового розслідування було встановлено наступне.

Згідно із заявою ОСОБА_5 , 22 квітня 2012 року, приблизно о 14 год., у приміщенні Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, з метою примусити зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 , співробітники зазначеного відділу міліції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 погрожували йому тим, що у разі невизнання вини у вбивстві ОСОБА_20 постраждають його діти, а ОСОБА_18 , крім того, завдав удар рукою в область нирок, після чого заявник вимушений був зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 , якого не вчиняв. Тілесних ушкоджень не заподіяно, за медичною допомогою не звертався. Очевидців злочину немає.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_5 показав, що 22 квітня 2012 року, приблизно о 14 годині він повертався до свого будинку з кладовища. Біля свого двору побачив працівників міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які всадили його у салон автомобіля та повезли до Бериславського РВ УМВС. Завівши в один з кабінетів ОСОБА_18 запропонував потерпілому зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 . ОСОБА_5 був знайомий з ОСОБА_13 , однак про те, що його вбито не знав.

21 квітня 2012 року, спільно з ОСОБА_21 . ОСОБА_5 вживав самогон, а потім разом прийшли на дачу Малого, щоб продовжити вживати спиртне. Однак ОСОБА_16 стало зле і він втратив свідомість. Прийшов до тями в той же день приблизно о 18 годині вже у себе вдома.

Коли ОСОБА_16 сказав ОСОБА_14 , що вбивства ОСОБА_22 не вчиняв, той почав погрожувати тим, що у такому разі постраждають діти ОСОБА_16 . ОСОБА_19 підтвердив слова ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_16 та рукою вдарив у область нирок, сказавши, що далі почнеться допит такий, що можна накласти у штани. Золотой також сказав, що їхній експерт зробить все рівно так, що ОСОБА_16 буде винний і знову запропонував взяти вину у вбивстві на себе. Злякавшись таких погроз, а також того, що будуть ще бити ОСОБА_16 погодився на пропозицію. Після цього його відвели в інший кабінет, де його допитав працівник міліції у цивільному, посади та прізвища не знає. Він написав щось та дав підписати. Не читаючи наданого документу ОСОБА_16 підписав його. Після цього його затримали та помістили до ізолятору, звинувативши у вбивстві ОСОБА_22 .

Крім ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 у кабінеті нікого не було. ОСОБА_17 не бив потерпілого, а лише погрожував тим, що постраждають його діти. ОСОБА_17 також дав йому прочитати аркуш, на якому було написано, що завбивство під час самооборони передбачено два роки позбавлення волі. Коли ОСОБА_16 прочитав це, а ОСОБА_17 спалив аркуш.

Тілесних ушкоджень внаслідок удару, завданого ОСОБА_24 не утворилося, тому за медичною допомогою ОСОБА_16 не звертався.

З даного приводу свідок ОСОБА_18 показав, що з грудня 1999 року по червень 2012 року працював в органах внутрішніх справ. Упродовж 2006-2012 років він працював на посаді заступника начальника сектору кримінального розшуку Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області. Начальником кримінальної міліції Бериславського РВ УМВС працював ОСОБА_8 .

У квітні 2012 року від ОСОБА_8 свідку стало відомо, що вбито мешканця м. Берислав ОСОБА_13 , який приходиться матері Золотого двоюрідним дідом. ОСОБА_17 також сказав, що як підозрюваного у зазначеному вбивстві затримано ОСОБА_25 . Через деякий час ОСОБА_14 стало відомо, що кримінальну справу передали для розгляду до суду.

Ніякої участі у розслідуванні зазначеного вбивства ОСОБА_14 не приймав. З ОСОБА_26 під час розслідування не зустрічався, навіть не був з ним знайомий. Вперше ОСОБА_5 свідок побачив біля приміщення Бериславського райсуду у липні 2014 року. Чому ОСОБА_5 заявив,що він застосовував до нього недозволені методи слідства не знає. Таких методів до нього не застосовував.

Під час одночасного допиту потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 свої попередні показання не змінили і не доповнили.

Свідок ОСОБА_8 показав, що у квітні 2012 року займав посаду начальника кримінальної міліції Бериславського РВ УМВС. До чергової частини надійшло повідомлення про умисне вбивство ОСОБА_27 . При огляді місця події було встановлено, що вбивство вчинене під час вживання спиртних напоїв. Хтось з опитаних пояснив, що бачив ОСОБА_5 разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 у нетверезому стані йшову забрудненомув кров одязі.

У зв`язку з ОСОБА_30 було доставлено до приміщення Бериславського РВ УМВС та у службовому кабінеті ОСОБА_8 було опитано. При цьому фізичне або психічненасильство не застосовувалось. Шаповаловдобровільно розповів, що вбив ОСОБА_31 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час вживання спиртних напоїв. ОСОБА_5 було затримано слідчим, вилучено одяг та призначено експертизи. Після цього ОСОБА_17 з ОСОБА_16 не спілкувався.

У ході розслідування також встановлено, що 22 квітня 2012 року СВ Бериславського РВ УМВС порушено кримінальну справу за фактом вбивства ОСОБА_13 , труп якого з тілесними ушкодженнями було виявлено 21 квітня 2012 року, приблизно о 19 год. 30 хв. у буд. АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , його смерть настала внаслідок забою головного мозку та відкритої черепно-мозкової травми.

На підставі зібраних доказів у вчиненні вказаного злочину обвинувачено ОСОБА_5 , а у червні 2012 року кримінальну справу відносно нього направлено до суду з обвинувальним висновком.

Крім того встановлено, що у червні 2012 року прокуратурою Бериславського району проведено перевірку в порядку ст.97 КПК України (1960 р.) за заявою ОСОБА_32 про застосування до її чоловіка ОСОБА_5 незаконних методів слідства з боку працівників Бериславського РВ УМВС. За результатами перевірки 24 червня 2012 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.1 ст.6 КПК України (1960 р.), у зв`язку з відсутністю події злочину.

Отже, під час розслідування, крім показань ОСОБА_5 , інших доказів, що свідчили б про застосування до нього незаконних методів слідства не здобуто, можливість їх одержання вичерпано.

Згідно із ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України,

обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, у ході досудового розслідування заява та показання ОСОБА_5 про застосування до нього незаконних методів слідства з боку колишніх працівників Бериславського РВ УМВС ОСОБА_7 та ОСОБА_33 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки встановлено, що під час розслідування кримінальної справи за фактом вбивства ОСОБА_13 зазначені працівники міліції не застосували до ОСОБА_5 фізичне або психічне насильство, а тому у даному випадку у їхніх діях відсутній склад злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та надані прокурором матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Виходячи з положень ст.ст.91-93 КПК України на слідчого у кримінальному провадженні покладено обов`язок встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, і він на свій власний розсуд здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання… речей, документів, відомостей, висновків експертів, ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст.220 цього Кодексу.

Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження 0000027 від 01.07.2014 року та встановлено, що 1 липня 2014 року,старшим прокурором прокуратури Бериславського району Херсонської області ОСОБА_34 ,до ЄРДРза №0000027 внесено дані за постановою Бериславського райсуду щодо перевірки заяви підсудного ОСОБА_5 про застосування до нього незаконних методів слідства з боку працівників Бериславського РВ УМВС, за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.365 КК України.

2липня 2014 року підслідність у вказаному провадженні визначено за слідчим відділом прокуратури Херсонської області.

29 серпня 2014 року за результатами розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.2ч.1ст.284 КПК України^ зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України.

20 жовтня 2014 року ухвалою слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_35 зазначену постанову скасовано.

18листопада 2014 року за результатами розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.1 ч.1ст.284 КПК України,у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України.

28січня 2015 року ухвалою слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_36 зазначену постанову скасовано. При цьому зазначено, що слідчим не виконані вимоги, викладені в ухвалі слідчого судді від 20.10.14.

допитано як свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Зокрема, ОСОБА_10 показав, що на посаді слідчого СВ Бериславського РВ УМВС він працював з 2010 року. У квітні 2012 року він виїздив на огляд місця події у зв`язку із вбивством мешканця м. Берислав ОСОБА_13 , а потім проводив огляд домоволодіння ОСОБА_5 , якого у подальшому запідозрили у вчиненні вказаного злочину. За місцем проживання ОСОБА_16 свідок вилучив штани зі слідами крові. ОСОБА_10 також складав протокол про затримання ОСОБА_5 як підозрюваного від 22 квітня 2014 року. Хто саме доставив затриманого до_його кабінету та як проходило затримання не пам`ятає.

Під час складання протоколу ОСОБА_5 був у спокійному стані. Ніяких скарг чи зауважень з приводу дій працівників міліції та з приводу затримання не виказував. Він сказав, що визнає сою вину у вбивстві та без зауважень підписав протокол затримання.

Після цього участі у розслідування зазначеної справи свідок не приймав, ніяких процесуальних дій чи рішень не виконував, так як її розслідував інший слідчий. Перед складанням протоколу про затримання працівники міліції ОСОБА_17 та ОСОБА_14 не говорили із ОСОБА_10 стосовно затримання ОСОБА_5 чи його поведінки на слідстві.

Крім того, до матеріалів розслідування долучено копію протоколу допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваного від 22 квітня 2012 року, складеного начальником СВ Бериславського РВ УМВС ОСОБА_9 .

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_5 показав, що у ході сварки завдав ОСОБА_13 декілька ударів табуретом по голові, внаслідок чого той впав. Після цього ОСОБА_5 поїхав додому.

Також долучено копію протоколу допиту ОСОБА_5 у якості обвинуваченого від 25 квітня 2012 року, в якому містяться аналогічні показання.

У зазначених протоколах стоять підписи ОСОБА_5 без зауважень. Вказані протоколи допитів відповідають вимогам ст.85 КПК України (1961 р.).

Раніше під час досудового розслідування було встановлено наступне.

Згідно із заявою ОСОБА_5 , 22 квітня 2012 року, приблизно о 14 год., у приміщенні Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, з метою примусити зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 , співробітники зазначеного відділу міліції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 погрожували йому тим, що у разі невизнання вини у вбивстві ОСОБА_20 постраждають його діти, а ОСОБА_18 , крім того, завдав удар рукою в область нирок, після чого заявник вимушений був зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 , якого не вчиняв. Тілесних ушкоджень не заподіяно, за медичною допомогою не звертався. Очевидців злочину немає.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_5 показав, що 22 квітня 2012 року, приблизно о 14 годині він повертався до свого будинку з кладовища. Біля свого двору побачив працівників міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які всадили його у салон автомобіля та повезли до Бериславського РВ УМВС. Завівши в один з кабінетів ОСОБА_18 запропонував потерпілому зізнатися у вбивстві ОСОБА_13 . ОСОБА_5 був знайомий з ОСОБА_13 , однак про те, що його вбито не знав.

21 квітня 2012 року, спільно з ОСОБА_21 . ОСОБА_5 вживав самогон, а потім разом прийшли на дачу Малого, щоб продовжити вживати спиртне. Однак ОСОБА_16 стало зле і він втратив свідомість. Прийшов до тями в той же день приблизно о 18 годині вже у себе вдома.

Коли ОСОБА_16 сказав ОСОБА_14 , що вбивства ОСОБА_22 не вчиняв, той почав погрожувати тим, що у такому разі постраждають діти ОСОБА_16 . ОСОБА_19 підтвердив слова ОСОБА_23 . Після цього ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_16 та рукою вдарив у область нирок, сказавши, що далі почнеться допит такий, що можна накласти у штани. Золотой також сказав, що їхній експерт зробить все рівно так, що ОСОБА_16 буде винний і знову запропонував взяти вину у вбивстві на себе. Злякавшись таких погроз, а також того, що будуть ще бити ОСОБА_16 погодився на пропозицію. Після цього його відвели в інший кабінет, де його допитав працівник міліції у цивільному, посади та прізвища не знає. Він написав щось та дав підписати. Не читаючи наданого документу ОСОБА_16 підписав його. Після цього його затримали та помістили до ізолятору, звинувативши у вбивстві ОСОБА_22 .

Крім ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 у кабінеті нікого не було. ОСОБА_17 не бив потерпілого, а лише погрожував тим, що постраждають його діти. ОСОБА_17 також дав йому прочитати аркуш, на якому було написано, що завбивство під час самооборони передбачено два роки позбавлення волі. Коли ОСОБА_16 прочитав це, а ОСОБА_17 спалив аркуш.

Тілесних ушкоджень внаслідок удару, завданого ОСОБА_24 не утворилося, тому за медичною допомогою ОСОБА_16 не звертався.

З даного приводу свідок ОСОБА_18 показав, що з грудня 1999 року по червень 2012 року працював в органах внутрішніх справ. Упродовж 2006-2012 років він працював на посаді заступника начальника сектору кримінального розшуку Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області. Начальником кримінальної міліції Бериславського РВ УМВС працював ОСОБА_8 .

У квітні 2012 року від ОСОБА_8 свідку стало відомо, що вбито мешканця м. Берислав ОСОБА_13 , який приходиться матері Золотого двоюрідним дідом. ОСОБА_17 також сказав, що як підозрюваного у зазначеному вбивстві затримано ОСОБА_25 . Через деякий час ОСОБА_14 стало відомо, що кримінальну справу передали для розгляду до суду.

Ніякої участі у розслідуванні зазначеного вбивства ОСОБА_14 не приймав. З ОСОБА_26 під час розслідування не зустрічався, навіть не був з ним знайомий. Вперше ОСОБА_5 свідок побачив біля приміщення Бериславського райсуду у липні 2014 року. Чому ОСОБА_5 заявив,що він застосовував до нього недозволені методи слідства не знає. Таких методів до нього не застосовував.

Під час одночасного допиту потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 свої попередні показання не змінили і не доповнили.

Свідок ОСОБА_8 показав, що у квітні 2012 року займав посаду начальника кримінальної міліції Бериславського РВ УМВС. До чергової частини надійшло повідомлення про умисне вбивство ОСОБА_27 . При огляді місця події було встановлено, що вбивство вчинене під час вживання спиртних напоїв. Хтось з опитаних пояснив, що бачив ОСОБА_5 разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 у нетверезому стані йшову забрудненомув кров одязі.

У зв`язку з ОСОБА_30 було доставлено до приміщення Бериславського РВ УМВС та у службовому кабінеті ОСОБА_8 було опитано. При цьому фізичне або психічненасильство не застосовувалось. Шаповаловдобровільно розповів, що вбив ОСОБА_31 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час вживання спиртних напоїв. ОСОБА_5 було затримано слідчим, вилучено одяг та призначено експертизи. Після цього ОСОБА_17 з ОСОБА_16 не спілкувався.

У ході розслідування також встановлено, що 22 квітня 2012 року СВ Бериславського РВ УМВС порушено кримінальну справу за фактом вбивства ОСОБА_13 , труп якого з тілесними ушкодженнями було виявлено 21 квітня 2012 року, приблизно о 19 год. 30 хв. у буд. АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , його смерть настала внаслідок забою головного мозку та відкритої черепно-мозкової травми.

На підставі зібраних доказів у вчиненні вказаного злочину обвинувачено ОСОБА_5 , а у червні 2012 року кримінальну справу відносно нього направлено до суду з обвинувальним висновком.

Крім того встановлено, що у червні 2012 року прокуратурою Бериславського району проведено перевірку в порядку ст.97 КПК України (1960 р.) за заявою ОСОБА_32 про застосування до її чоловіка ОСОБА_5 незаконних методів слідства з боку працівників Бериславського РВ УМВС. За результатами перевірки 24 червня 2012 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.1 ст.6 КПК України (1960 р.), у зв`язку з відсутністю події злочину.

Таким чином встановлено, що слідчим було виконано усі вказівки, викладені в ухвалах слідчих суддів від 20.10.2014 року та від 28.01.2015 року, досудове розслідування проведено повно та всебічно, а тому визнати незаконною та передчасною постанову слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 14.10.2015 р. про закриття кримінального провадження не можливо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 14.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000027 від 01.07.2014 року.

На ухвалу можуть бути подані апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1