Справа № 500/4397/15-к
Провадження № 1-кп/500/397/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000028 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, руський, освіта середня, неодружений, працює інспектором прикордонної служби 3 категорії 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , старшина, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2015 року о 12.00 годині в АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_4 , який є інспектором прикордонної служби 3 категорії 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , порушуючи статті 11,16,30,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про обов`язок виконати наказ командира і вибути за межі дислокації військової частини НОМЕР_1 , будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 для комплектування оперативно бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не вибув. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.402 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив, що на службі перебуває з 2009 року. Відмовився їхати до Білгород-Дністровська, оскільки є єдиним годувальником, має одиноку матір. До зони проведення антитерористичної операції він їхати не відмовлявся, з наказом його не ознайомлювали. 08 числа йому зателефонував ОСОБА_5 та запитав, чи має він бажання служити в Білгород-Дністровську. Він відповів, що так. 09 лютого він прибув до Ізмаїльського загону, прийшов до майора ОСОБА_6 , сказав, що не може їхати до Білгород-Дністровська, той сказав писати пояснення. Через місяць він приніс довідку про те, що мати хворіла та він є єдиним годувальником. Він писав заяву, що відмовляється їхати до Білгород-Дністровська, але наказ виконувати не відмовлявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї провини, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він працює начальником відділу кадрів. Прилучного знав по службі. З південного регіонального управління прийшло розпорядження щодо відбору кандидатів для служби в Білгород-Дністровську. Було відібрано 50 кандидатів. Дані прізвища було направлено до регіонального управління. Через 1 місяць з регіонального управління надійшло розпорядження про відрядження цих осіб. В ході відрядження почали виникати проблеми, пов`язані з відбуванням. Частина з них почали відмовлятися через необхідність догляду за рідними та стан здоров`я, частина через небажання, що не було підтверджено документами, в том числі і Прилучний. Наказ доводився всім, хто заходив. Не обов`язково всі, хто їхав до Білгород-Дністровського загону, мали їхати в зону АТО. Замість військовослужбовців, які відмовлялися, відбиралися інші кандидати. Підстави для звільнення визначені в Постанові КМУ. Матеріали щодо необхідного догляду за рідними повинні бути підтверджені комісією МСЕК. Відносно ОСОБА_8 проводилося службове розслідування, ОСОБА_9 був у складі комісії. Комісія створювалася окремо для кожного, хто відмовлявся.

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він працює начальником відділу персоналу. Прилучного до цього не знав. Під час проведення службового розслідування стало відомо, що Прилучний у відділі кадрів відмовився виконувати наказ та їхати до Білгород-Дністровського загону в зв`язку з хворобою матері. Наказ до його відома доводив начальник відділу кадрів. Прилучного було направлено до ОСОБА_6 , де йому було роз`яснено та доведено наказ ще раз. Прилучний викликався розпорядженням начальника загону, бо був кандидатом для відбуття до Білгород-Дністровська. Прилучний надавав ОСОБА_6 довідку про хворобу матері. Згідно із законодавством це не є підставою для звільнення. Підставами є перебування у відпустці, на лікарняному, за станом здоров`я. За результатами службового розслідування було підтверджено, що військовослужбовці відмовилися, та їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності, позбавлено премій, оголошено догану з повідомленням про це Білгород-Дністровської прокуратури.

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що обвинуваченого знає по факту службового розслідування. 09 лютого Прилучний прибув до відділу кадрів, де відмовився, потім прийшов до нього, де написав пояснення, в якому вказав в якості причини відмови хворобу матері. До цього зателефонував начальник відділу кадрів та сказав, що військовослужбовець відмовився. Він ще раз усно довів наказ до відома військовослужбовця, потім взяв у нього пояснення.

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що є військовослужбовцем, наказу та телеграми з прізвищем ОСОБА_8 вона не отримувала.

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що він є черговим військової частини, не пам`ятає, чи отримував він телеграму з прізвищем ОСОБА_14

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що він працює заступником начальника Болградського відділу роботи з персоналом, в телефонному режимі начальник кадрів ОСОБА_16 повідомив йому, що необхідно відібрати кандидатів для відбуття в Білгород-Дністровський загін. Прилучний повідомлявся в телефонному режимі, що 09 лютого він має прибути в ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого вибуття в Білгород-Дністровський загін. Прилучний відповів, що поїде, потім сказав, що не може поїхати, оскільки його мати проживає одна. Він сказав обвинуваченому, що той має написати пояснення в м.Ізмаїлі. Прилучний характеризується позитивно. Питань до нього по службі ніяких не було.

- поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він відмовляється вибувати ОБПК Білгород-Дністровський в зв`язку з сімейними обставинами.

- висновком службового розслідування по факту невиконання військовослужбовцями прикордонного загону розпорядження начальника прикордонного загону від 24 лютого 2015 року про те, що Прилучний відмовився від відбуття для проходження служби в оперативно бойовій прикордонній комендатурі «Білгород-Дністровський».

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер вчинених ним дій, часткове визнання своєї вини, каяття, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину вперше, а тому суд вважає можливим призначити покарання у вигляді службового обмеження.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначити покарання у виді службового обмеження строком на один рік з відрахуванням з суми грошового забезпечення 10 відсотків в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1