Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
10 грудня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого : : ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000010 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, раніше не судимої, обвинуваченого за ч.1 ст. 191, ч.3 ст.191 ч.1 ст.385, ч.4 ст.358 КК України, -
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,

обвинуваченої : ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 протягом жовтня місяця 2012 року, працюючи на посаді бухгалтера - касира окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №155, що в м.Дубровиця по вул..Воробинська, 16, відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 01.09.2012 року, будучи матеріально відповідальною особою та відповідно до своїх обов`язків несла повну матеріальну відповідальність за збереження належних ОВК ОВО №155 матеріальних цінностей, в тому числі грошових коштів у вищезазначений період під час проведення парламентських виборів народних депутатів України, у жовтні 2012 року умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм становищем, незаконно привласнила та в подальшому розтратила грошові кошти в сумі 2793 грн. 36 коп., які були призначені для виплати заробітної плати за жовтень 2012 року залученим спеціалістам, а саме водію ДВК № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , водію НОМЕР_2 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , у зв`язку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на зазначену суму.
Протягом листопада місяця 2012 року ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм становищем, незаконно привласнила та в подальшому розтратила грошові кошти в сумі 2785 грн. 12 коп., які були призначені для виплати заробітної плати за листопад 2012 року залученим спеціалістам, а саме водію НОМЕР_3 ОСОБА_9 , водію НОМЕР_2 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , у зв`язку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на зазначену суму.
Крім того, ОСОБА_5 у жовтні 2012 року умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм становищем, шляхом внесення неправдивих відомостей, підробила офіційний документ, а саме: відомість на виплату грошей №25 за жовтень 2012 року залученим спеціалістам: водію ДВК № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , водію НОМЕР_2 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , у зв`язку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на суму 2793 грн. 36 коп.
Також ОСОБА_5 у листопаді 2012 року умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм становищем, шляхом внесення неправдивих відомостей, підробила офіційний документ, а саме: відомість на виплату грошей №44 за листопад 2012 року залученим спеціалістам, а саме: водію НОМЕР_3 ОСОБА_9 , водію НОМЕР_2 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , у з`вязку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на суму 2785 грн. 12 коп.
Крім того, ОСОБА_5 , у жовтні 2012 року умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм становищем, підробила офіційний документ, а саме: відомість на виплату грошей №25 за жовтень 2012 року залученим спеціалістам, а саме водію НОМЕР_3 ОСОБА_9 , водію НОМЕР_2 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , яку в подальшому використала для отримання грошових коштів, у звязку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на суму 2793 грн. 36 коп.
Також ОСОБА_5 , у листопаді 2012 року умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм становищем, підробила офіційний документ, а саме: відомість на виплату грошей №44 за листопад 2012 року залученим спеціалістам: водію ДВК № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , водію ДВК № НОМЕР_4 ОСОБА_10 та особі, яка виготовляла кабінки в ДВК №560248 ОСОБА_11 , яку в подальшому використала для отримання грошових коштів, у зв`язку з чим спричинила матеріальну шкоду інтересам держави на суму 2785 грн. 12 коп.
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року затверджено угоду від 30 липня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_12 та підозрюваною ОСОБА_5 та визнано останню винною за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 липня 2015 року покарання у вигляді 3 років обмеження волі із позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 491,04 грн. на залучення експерта.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини провадження та доведеність вини вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та КК України. Зазначає, що при призначенні покарання судом не було застосовано ст.70 КК України та були порушені вимоги ст.475 КПК України, оскільки місцевий суд змінив умови угоди про визнання винуватості та застосував менш суворе покарання ніж узгоджене сторонами та не призначив покарання за кожен злочин окремо.
Просить вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким за ч.1 ст.191 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.3 ст.191 КК України 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки, за ч.1 ст.358 КК України 1 рік обмеження волі та за ч.4 ст.358 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання - 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3 ст.76 КК України.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за який її засуджено, та фактичні обставини справи обґрунтовані наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено, ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам обвинувальних вироків, а у резолютивній частині повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на стадії досудового розслідуванням між прокурором ОСОБА_12 та підозрюваною ОСОБА_5 на підставі ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні прокуратури Дубровицького району Рівненської області було укладено угоду про визнання винуватості

Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року затверджено угоду від 30 липня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_12 та підозрюваною ОСОБА_5 та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 липня 2015 року покарання у вигляді 3 років обмеження волі із позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ та повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, про що обґрунтовано йдеться в апеляції прокурора.

Як вбачається з матеріалів справи, угодою про визнання винуватості від 30 липня 2015 року, укладеною між прокурором ОСОБА_12 та підозрюваною ОСОБА_5 на підставі ст.468, 469, 472 КПК України, у приміщенні прокуратури Дубровицького району Рівненської області було укладено угоду про визнання винуватості та узгоджено міру покарання, а саме за ч. 1 ст. 191 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.3 ст.191 КК України 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюються функції представників влади місцевого самоврядування на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки, за ч.1 ст.358 КК України 1 рік обмеження волі та за ч.4. ст.358 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.2, 3 ст.76 КК України.
Ухвалюючи вирок на підставі вищезазначеної угоди, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги умову укладеної угоди про визнання винуватості щодо погодженого сторонами покарання та не застосував до обвинуваченої ОСОБА_5 вимоги ст.374 КПК України стосовно призначення покарання по кожному з обвинувачень , що визнані судом доведеними та не зазначив дану обставину в резолютивній частині.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора обґрунтована.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

З а с у д и л а :

Апеляцію прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191, ч.3 ст.191 ч.1 ст.385, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:
-ч.1 ст.191 КК України 1 рік обмеження волі,
-за ч.3 ст.191 КК України - 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки,
-за ч.1 ст.358 КК України - 1 рік обмеження волі,
-за ч.4 ст.358 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 - 3 ( три ) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік
На підставі п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С У Д Д І :

_________________ _________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3