Справа № 755/5606/14-к
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2014 р. Днiпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову дільничного інспектора міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 від 13 липня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 6 п. 1 КПК України за відсутністю події злочину, -
До Дніпровського районного суду м.Києва звернувся зі скаргою представник ОСОБА_4 на постанову дільничного інспектора міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 від 13 липня 2012 року, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 6 п. 1 КПК України у зв`язку відсутністю події злочину.
Мотивуючи скаргу представник ОСОБА_4 посилається на необґрунтованість вищезазначеної постанови дільничного інспектора міліції, оскільки вона винесена в порушення кримінально-процесуального закону без здійснення належної перевірки факту смерті ОСОБА_7 , зокрема дільничним інспектором міліції не враховано пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про те, що дружина ОСОБА_7 ОСОБА_9 , будучи обізнаною, що ОСОБА_7 має захворювання, яке супроводжується приступами, умисно залишила ОСОБА_7 в небезпеці, внаслідок чого останній помер, не отримавши допомогу, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_9 ознак злочинів, передбачених ст.ст.135, 136 КК України, а тому просить суд скасувати постанову дільничного інспектора міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 від 13 липня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_7 , як таку, що винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, відповідно до ст. 22 КПК України та повернути матеріали для проведення додаткової перевірки та зобов`язати внести до ЄРДР.
На час звернення ОСОБА_4 з даною скаргою до суду набрав чинності новий Кримінальний-процесуальний кодекс України від 13 квітня 2012 року.
З огляду на положення п.7 розділу ХІ Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року, що набрав чинності з 20 листопада 2012 року, якщо до суду першої інстанції 20 листопада 2012 року або пізніше надійшла скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, суд має розглянути відповідну скаргу, керуючись положеннями КПК України 1960 року, якщо такі скарги подано з дотриманням строку оскарження, передбаченого КПК України 1960 року.
Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав поштою копію постанови дільничного інспектора міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 від 13 липня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_7 18 лютого 2014 року, яку оскаржив до Дніпровського районного суду 20.02.2014 року, тобто з дотриманням строку на оскарження, передбаченого КПК України 1960 року, а тому, суд при розгляді даної скарги керується положеннями Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
ОСОБА_5 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у останній.
У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, оскільки викладені у ній відомості не ґрунтуються на положеннях КПК України, а процесуальні доводи особи, що подала скаргу зводяться до емоційної незгоди з прийнятим процесуальним рішенням та містять жадного належного та допустимого доказу на своє підтвердження.
Представник ОСОБА_4 , будучи повідомленими належним чином про день, час та місце розгляду даної скарги в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, тож, суд виходячи з положенгь ст. 236-2КПК України, вважає за можливе розглянути скргу у відсутність осіб, що не з`явилися.
За таки умов, суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, приходить до натспуного.
Як вбачається з витребуваних судом матеріалів, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві 08 липня 2012 року надійшов рапорт оперуповноваженого Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_10 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено труп громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без будь-яких ознак насильницької смерті.
В подальшому, рапорт оперуповноваженого Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_10 був спрямований для проведення перевірки, яка була проведена дільничним інспектором міліції, відповідно до вимог ст.97 КПК України.
Частиною 3 статті 236-2 КПК України регламентовано, що суддя, приймає рішення за скаргою з урахуванням того, чи були при відмові у порушенні справи виконанні вимоги статті 99 цього Кодексу.
З п. 1 ч. 1 ст. 94 КПК України убачається, що приводом і підставою до порушення кримінальної справи є в тому числі заява громадян про злочин. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 95 КПК України, письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається. До порушення справи слід пересвідчитися в особі заявника, попередити його про відповідальність за неправдивий донос і відібрати від нього відповідну підписку.
Відповідно до положень ст. 97 КПК України, по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані не пізніше триденного строку прийняти рішення. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше 10 днів, шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб та витребування необхідних документів.
Системний аналіз положень глави 8 КПК України свідчить, що заява або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. При розгляді заяви або повідомлення про злочин відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства особою, до компетенції якої належить вирішення питання по прийняттю рішень зазначених в ст. 97 ч. 2 КПК України, з`ясовуються у тому числі й наступні обставини, а саме: чи є отримана заява або повідомлення про злочин підставою для порушення кримінальної справи; чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину; за якою статтею або сукупністю статей може бути кваліфіковано такий злочин; чи маються підстави для відмови в порушенні кримінальної справи; якими фактичними даними підтверджуються зазначені обставини; чи є сукупність відомостей про злочин достатньою для прийняття остаточного рішення, передбаченого законом.
При відсутності підстав до порушення кримінальної справи відповідно до вимог ст. 99 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють в порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.
Із матеріалів, на підставі яких було відмовлено в порушенні кримінальної справи, вбачається, що в ході перевірки були опитані ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які дізнались про смерть ОСОБА_7 по факту виявлення трупу останнього.
В ході огляду місця події та трупу ОСОБА_7 слідів насильницької смерті на трупі виявлено не було.
Згідно з даними медичного акту №750 від 08 липня 2012 року констатації смерті, ознак насильницької смерті ОСОБА_7 не виявлено, а тому, дільничний інспектор міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 , постановою від 13 липня 2012 року відмовив в порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.1 КПК України.
Однак, повнота дослідження питання про наявність підстав для порушення кримінальної справи означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у справі; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин події у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному справі, оскільки на них покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, з ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30.07.2014 року слідує, що судом апеляційної інстанції було встановлено, що скаржник не наполягає на тому, що смерть була насильницькою, а завялє, що вона настала внаслідок того, що дружина його сина ОСОБА_9 , яка в шлюбі перебувала з ним 12 років, була добре обізнана про хворобу померлого епілепсію, яка супроводжувалася частини приступами, а тому ОСОБА_7 не можна було залишати на самоті. Однак, ОСОБА_9 , 03.07.2012 року з дитиною залишила його і нікого про це не повідомила, а від так, на його думку, остання завідомо залищила свого чоловіка в небезпеці і не надала йому, як особі, яка перебуває в небезпечному стані, допомоги, тобто в її діях вбачаються ознаки злочинів передбачених ст.ст. 135, 136 КПК України.
Тобто, всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в заяві про злочин, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них об`єктивно випливала із самої заяви; тощо).
В свою чергу, у відмовних матеріалах, в супереч положень ч. 2 ст. 95 КПК України, відсутні дані проте, що заявника попереджено про відповідальність за неправдивий донос і відібрано від нього відповідну підписку.
В матеріалах перевірки також відсутні пояснення чи документи, які б підтвердили або заперечували порушення викладені в скарзі.
Тобто із викладеного вбачається, що перевірка в тій формі що передбачає п. 4 ст. 97 КПК України взагалі не проведена.
Згідно ч. 3 ст. 236-2 КПК України, розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги статті 99 цього Кодексу, приймає одне з таких рішень: 1) скасовує постанову про відмову в порушенні справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки; 2) залишає скаргу без задоволення.
За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а саме в частині скасування постанови та повернення матеріалів для проведення додаткової перевірки.
Однак, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання унести відомості до ЄРДР, оскільки ч. 3 ст. 236-2 КПК України містить вичерпний перелік судових рішень за результатами розгляду скарги, таким чином дане клопотання виходить за межі повноважень суду першої інстанції за нормами КПК України 1960 року.
В той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників процесу на той факт, що відповідно п. 3 Розділу ХІ КПК України 2012 року, заяви та повідомлення про злочини, які надійшли до органів дізнання, слідчих, прокурорів до набрання чинності цим Кодексом і по яких не прийнято рішення про порушення кримінальної справи або про відмову у порушенні кримінальної справи, передаються органам досудового розслідування згідно з цим Кодексом для початку досудового розслідування в порядку, встановленому цим Кодексом.
Тобто, скасування постанови у даному судовому засіданні, свідчить про те, що на даний час, за заявою заявника жодне процесуальне рішення не прийнято, а тому вона на підставі п. 3 Розділу ХІ КПК України 2012 року підлягає внесення до ЄРДР і додаткового рішення суду не потребує.
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст.236-1, 236-2 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Скаргу задовольнити частково.
Постанову дільничного інспектора міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_6 від 13 липня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 6 п.1 КПК України за відсутністю події злочину скасувати.
Матеріали на підставі яких було відмовлено в порушенні справи - повернути до прокуратури Дніпровського району м. Києва для проведення додаткової перевірки з урахуванням п. 3 Розділу ХІ КПК України 2012 року.
У іншій частині скаргу залишити без задоволення.
На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду.
С у д д я : ОСОБА_1