Справа № 594/726/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхняківці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, освіта середня, пенсіонера за віком, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 28 квітня 2015 року біля 20.30 год., знаходячись у дворі господарства, в якому проживає і яке розміщене у АДРЕСА_1 , під час суперечки із присутньою там же матір`ю ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс кілька ударів ногами по ногах лежачої потерпілої та удар рукою по голові потерпілої, чим заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав та показав, що у вечері 28 квітня 2015 року, готуючи у кухні будинку вечерю, між ним та матір`ю ОСОБА_4 виникла суперечка. Говорили про різне, мати в черговий раз дорікала йому, в черговий раз зневажливо говорила про його дружину, яка, фактично, через характер матері змушена була піти з їх будинку до дочки. Під час суперечки він розізлився на слова матері і, тримаючи в руках сковорідку, вдарив нею об плиту. Мати рознервувалася, поскаржилася, що болить серце і вийшла у двір. Щоб мати не пішла до сусідів, забрав у неї палиці, з якими та ходила, взявши попід руки, посадив на стілець біля будинку. Допускає, що тоді мати могла вдаритися головою до стіни. Мати стала кричати, мабуть подумала, що він збирається її бити, і щоб привернути увагу. Він її не бив, залишив у дворі, а сам зайшов до будинку. Через деякий час приїхали лікарі швидкої допомоги, мати скаржилася, що болить серце. Потім прибули працівники міліції. Матір забрали з собою лікарі і, як стало йому відомо, відвезли до його сестри ОСОБА_7 . Будь-яких ударів матері не наносив, тілесних ушкоджень не спричиняв.
Суд, об`єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в цьому суд переконали наступні докази.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 28 квітня 2015 року біля 20 год., будучи разом із обвинуваченим у кухні будинку, попросила сина підігріти їй вечерю. ОСОБА_6 розізлився, кинув сковорідку, і став кричати на неї. Вона налякалася поведінки сина і вийшла у двір, де сіла на стілець. Обвинувачений вийшов за нею, схопив її попід руки, кинув на землю і кулаком кілька раз вдарив її по голові. Потім він підняв її і знову кинув, ногами бив її по ногах. Вона плакала, боліла голова та ноги. Згодом вона зателефонувала до сусідки ОСОБА_8 , та прийшла, допомогла їй, викликала швидку. Хтось викликав і працівників міліції. Лікарі швидкої допомоги, надавши їй допомогу, завезли її до дочки ОСОБА_9 6 травня 2015 року, оскільки біль у ногах не переставала, дочка викликала лікаря-травматолога, який надав їй медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що у вечері 28 квітня 2015 року до неї зателефонувала сусідка матері ОСОБА_11 і повідомила, що мати у дворі сильно кричить, що ОСОБА_12 забрав у матері палиці. Вона повідомила про насильство над матір`ю в міліцію. Згодом їй зателефонувала інша сусідка ОСОБА_13 та повідомила, що лікарі швидкої допомоги, надали матері допомогу, і сказала, що вона мусить забрати матір додому. Матір того ж вечора карета швидкої допомоги привезла до неї додому. Мати скаржилася їй, що обвинувачений в той вечір побив її, бив кулаком по голові, копав по ногах. Кілька днів мати не давала себе оглянути, скаржилася на біль, коли вона доторкалася до голови матері чи до ніг. Оглянувши через кілька днів ноги матері, які були опухлі та в синцях, викликала лікаря-травматолога.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 28 квітня 2015 року біля 20 години чула у дворі господарства сусідів ОСОБА_14 крик обвинуваченого та матері останнього ОСОБА_15 , ті сварилися. Оскільки сварка та крики затягнулися в часі, вона зателефонувала дочці потерпілої ОСОБА_16 . Вважала, що дочка вплине на ситуацію. Через деякий час вона бачила у дворі сусідів карету швидкої допомоги, працівників міліції. А ще через кілька днів від ОСОБА_9 почула, що ОСОБА_17 в той вечір побив син ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що в квітні 2015 року, у вечірню пору, до неї хтось зателефонував і попросив підійти до ОСОБА_19 . Останню вона застала у дворі господарства, та скаржилася на біль у серці. Вона викликала лікаря швидкої допомоги, який по приїзді надав потерпілій медичну допомогу та забрав ОСОБА_4 каретою швидкої допомоги, як сказав, до лікарні.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що у господарство ОСОБА_4 , як лікар швидкої допомоги, прибув за викликом сусідки останньої. Потерпілу застав у дворі господарства, остання скаржилася на болі у серці та підвищений артеріальний тиск. Жінка була стривожена. В процесі огляду скаржилася, що її б`є син, а тому не хотіла залишатися дома, просила відвезти її до дочки, що він і зробив каретою швидкої допомоги доправив жінку за адресою, яку та вказала.
Допитаний в судовому засіданні як свідок лікар-травматолог Борщівської ЦРКЛ ОСОБА_21 показав, що 6 травня 2015 року він отримав виклик до хворої по місцю проживання. При огляді ОСОБА_4 виявив на ногах синці синьо-червоного кольору. Потерпіла пояснила, що її дома побив син ОСОБА_18 , бив руками, ногами по ногах, руках і голові. Госпіталізації в той момент ОСОБА_4 не потребувала.
З висновку судово-медичної експертизи від 15 червня 2015 року № 52 (а.с.48-49) вбачається, що при обстеженні потерпілої ОСОБА_4 лікарем-травматологом 6 травня 2015 року виявлені: втовчення тімяної та потиличної ділянок голови; втовчення та кровонабряк литок та гомілково-ступневих суглобів; множинні втовчення та гематоми стегон. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відноситься до категорії легких. Судячи з морфологічних властивостей, ушкодження характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів, могли утворитися внаслідок нанесення ударів ногами, а по часу могли утворитися 28 квітня 2015 року.
Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що злочину не вчиняв, удари матері не наносив, тілесні ушкодження не спричиняв, і розцінюються такі показання як форма захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони дійсним обставинам справи не відповідають і спростовуються наведеним вище аналізом доказів, зокрема, показаннями самого обвинуваченого щодо наявності конфлікту, показаннями потерпілої, свідків, висновком судово-медичної експертизи.
Безпідставними вважає суд і посилання сторони захисту на те, що під час проведення працівниками міліції перевірки за усним повідомленням 28 квітня 2015 року невідомої особи по факту скандалу між сином та матір`ю, потерпіла ОСОБА_4 не давала свідчень про те, що її побив син ОСОБА_12 .
Як вбачається зі змісту заяви на ім.»я начальника Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.50), 6 травня 2015 року ОСОБА_4 повідомила про вчинений щодо неї злочин умисне спричинення тілесних ушкоджень.
При цьому висновок про результати розгляду звернення невідомої особи (а.с.52) наданий 8 серпня 2015 року без врахування заяви потерпілої від 6 травня 2015 року.
Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 під час суперечки із потерпілою ОСОБА_4 умисно наніс удари кулаком в голову та ногами по тілу потерпілої, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження, а тому такі дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.59), його позитивну характеристику по місцю проживання (а.с.63), пенсійний вік, а тому вважає, що покарання йому слід обрати у межах санкції статті обвинувачення, у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375, 376 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання - штраф в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1