Справа № 127/6647/15-к
Провадження № 1-кп/127/649/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015 р. за № 0000338, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.07.2005 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

05.04.2007 р. Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 296 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі;

15.07.2010 р. Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ст. 391 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20.01.2015 р. біля 18:30 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, прийшли до домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, за допомогою невстановленого інструменту віджав металопластикове вікно кухні, через яке проник до приватного будинку, в якому проживає ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_6 , проникнувши через зазначене віко кухні вслід за особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, з серванту, який розташований у кімнаті на другому поверсі вищевказаного будинку, вчинив крадіжку: ланцюга з жовтого металу і підвіску з жовтого металу, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, грошових коштів: 50 євро, згідно з курсом НБУ станом на 21.01.2015 р. еквівалентно 913 гривень 86 копійок, 400 гривень та ланцюжка з жовтого металу, вагою 4 грама вартістю 2000 гривень. Після чого ОСОБА_6 викраденим майном розпорядитись не встиг, оскільки був затриманий на місці, а інша особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, з місця вчинення злочину зник. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження завдали потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3315 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Так, його знайомий на ім`я ОСОБА_7 запропонував йому підзаробити. У зв`язку з відсутністю роботи він погодився і вони пішли до будинку потерпілої. Коли вони заходили на подвір`я, ОСОБА_7 сказав, щоб він не боявся собак. Після цього ОСОБА_7 через вікно проник всередину, а він за ним. В будинку вони знайшли 50 євро, гривні та забрали золото. Коли вони виходили з будинку, їх затримали. Вийшло так, що усе викрадене було виявлено в нього.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що про обставини крадіжки їй нічого не відомо. До неї подзвонили батьки та повідомили, що невідомі залізли до будинку. Невідомих затримали. Викрадені речі їй на даний час повернуто.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України обмежується дослідженням питань, які винесені на розгляд суду сторонами кримінального провадження, тобто показань обвинуваченого, потерпілої та відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що в судовому засіданні було доведено факт вчинення останній крадіжки майна потерпілої. Так, обвинувачений з цього приводу надав чіткі та послідовні показання, вказуючи на час, спосіб та обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

З огляду на викладене суд вважає, що дії ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також з проникненням до житла.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, однак у вчиненому розкаявся, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Суд також враховує, що викрадені у потерпілої речі останній було повернуто під час досудового розслідування. Також враховує ту обставину, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин в період не знятої і не погашеної судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, зважаючи на неодноразове притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, враховуючи роз`яснення, надані в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе. Разом з тим, суд враховує, що відповідного документального підтвердження притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності згідно з вироком від 15.07.2010 р. суду надано не було. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 у вчиненому розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на даний час потерпілій викрадені речі повернуто й остання претензій до обвинуваченого не має. Таким чином, враховуючи наявність ряду обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити останньому покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши не залишати місця проживання без дозволу суду, з`являтись до суду за першою ж вимогою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. вартості проведення криміналістичного дослідження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: