Єдиний унікальний номер:343/171/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/122/16
У Х В А Л А
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
29 січня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся в Долинський районний суд з заявою, в якій просив застосувати до нього пільги згідно ст. 81 КК України.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити його заяву та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання на невідбутий строк покарання. Додатково вказав, що він від самого початку відбування призначеного йому судом покарання працює. Прибувши у грудні 2015 року у Долинський ВЦ, він два тижні пробув на карантині, після чого був працевлаштований на пилорамі. Він слідкує за майном установи, ремонтує його. Стягнень та заохочень у Долинському ВЦ не має. Вину у вчиненні злочину не визнає. Витрати, стягнуті з нього за вироком, не оплачував, і йому не відомо, чи такі з нього стягувалися. Вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки є особою молодого віку, час, проведений у місцях позбавлення волі, не повернеш, весь період відбування покарання він працював, чим довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви засудженого та пояснив, що останній на час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо. Вказав, що засуджений ОСОБА_5 на даний час працевлаштований в установі. Відомості про це відсутні у характеристиці, оскільки вона готувалася для спостережної ради, коли ОСОБА_5 тільки прибув у виправний центр.Від майстра, у підпорядкуванні якого працює засуджений ОСОБА_5 , скарг відносно його роботи не поступало. Однак засуджений ОСОБА_5 не бере участі у суспільно-корисній праці та культурно-масових заходах установи. При залучені до суспільно-коричної праці засуджений потребує контролю за його діями. Вказане не є свідченням того, що він став на шлях виправлення, тому просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку, що у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення слід відмовити, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації виправного центру, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні клопотання, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, з усією повнотою, оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка засудженого, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок, розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Крім того, як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_5 14 грудня 2011 року засуджений вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.11.2015 року засудженому замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке на строк 2 роки 7 місяців 17 днів обмеження волі. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за правилами ст. 72 КК України зараховано час слідування його під вартою до Долинського ВЦ № 118 з 25.11.2015 року по 11.12.2015 року, з розрахунку один день тримання під вартою за 2 дні обмеження волі. Ухвалою Долинського районного суду від 28.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зарахувано строк його попереднього ув`язнення з 12.01.2011 року по 20.03.2012 року за правилами ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк покарання, призначеного вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14.12.2011 року.
Згідно контрольно-строкової довідки, виданої Долинським ВЦ №118, з врахуванням перерахунків, проведених на підстав ухвал суду, пояснень представника ВЦ, початок відбуття покарання засудженому рахується з 12.01.2011 року, кінець строку 18.04.2017 року. Фактично відбута частина покарання станом на 29.01.2016 року становить 6 років 3 місяці 21 день, невідбута частина терміну покарання станом на 29.01.2016 року становить 1 рік 2 місяці 9 днів.
Таким чином, ОСОБА_5 відбув необхідні 2/3 частини призначеного судом покрання.
З характеристики від 17.07.2013 року, наданої Сокирянською ВК № 67, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю у гірничому цеху № 1. До роботи відносився погано, не виконував встановлені обсяги робіт. За час перебування в установі порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
Згідно характеристик, наданих Сокирянською ВК №67 , від 16.10.2014 року, від 30.10.2014 року ОСОБА_5 з липня місяця 2014 року був працевлаштований різноробочим в деревообробному цеху. До роботи відносився добре, поставлені завдання виконував. Під наглядом працівників адміністрації виконував роботи з благоустрою. Порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. Відвідував заходи виховного характеру, які проводилися у відділенні, реагує на них позитивно. Збодув професію верстатника деревообробних верстатів.
Як встановлено зі змісту характеристики, наданої Сокирнянською ВК № 67, від 18.11.2015 року ОСОБА_5 з липня 2014 року по жовтень 2014 року був працевлаштований в якості різноробочого деревообробного цеху. До роботи відносився добре, поставлені виробничі завдання виконував. Заохочень та стягнень не мав. Виконував роботи з благоустрою відділення. За постановою начальника колонії був переведений до дільниці соціальної реабілітації при Сокирянській ВК № 67. 03.11.2014 року працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничій дільниці № 2. Поставлені виробничі завдання виконує. Має одне заохочення, стягнень не має. Роботи з благоустрою колонії виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Виховні заходи, які проводяться у дільниці соціальної реабілітації відвідує, реагує посередньо. Намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце. Подав заяву на участь у програмах диференційованого виховного впливу "Фізкультура", "Професія", "Духовне відродження", однак активної участі у них не приймає. Має судові витрати, однак виконавчі листи в установі відсутні.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 11.12.2015 року прибув у Долинський ВЦ № 118.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 від 11.01.2016 року, наданої Долинським ВЦ № 118, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в установах відбування покарань знаходиться з 15.01.2011 року. Під час тримання під вартою в СІЗО м. Чернівці та м. Києва не допустив порушення вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не оголошувались. З 25.04.2012 року відбував покарання в Сокирянській ВК (№ 67). Був працевлаштований на гірничній дільниці № 1. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось одне заохочення правами начальника установи. 11.12.2015 року прибув в Долинський виправний центр (№118). Не був працевлаштований і намірів щодо свого працевлаштування не виявляє. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, має неохайний зовнішній вигляд, не має достатінх навичок для самостійного виконання роботи з самообслуговування. Він безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком "Духовне відродження". Вину у своєному злочині визнав повністю.
Однак, в судовому засіданні було встановлено, що вищевказана характеристика готувалася на засідання спостережної комісії, коли ОСОБА_5 тільки прибув у Долинський ВЦ. На даний час встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по прибуттю у Долинський ВЦ для виконання покарання був працевлаштований на виробництві установи на пилорамі. Зауважень щодо його роботи не має. Водночас у суспільно-корисній діяльності та культурно-масових заходах установи не бере участі, виконує роботи з благоустрою тільки під контролем працівників установи. Також з поведінки та дій засудженого не можливо встановити, що він усвідомив протиправність своїх дій та непоправимість наслідків, які настали. Витрати за проведення експертиз ним не сплачені, а виконавчі листи за місцем відбування його покарання не поступали. Підставою подання ним заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слугувало те, що він хоче повернутися до своїх батьків, працевлаштуватися та змінити своє життя на краще.
Згідно психологічних характеристик, наявних в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_5 готовий до вдалої адаптації до нового середовища, характеризується заглибленням в себе, потребує ретельного контролю за його поведінкою та нагадування, що лінь призводить до порушення режиму утримання. Його доцільно займати такими видами роботи, що не потребують зосередженості та відповідальності.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_5 за весь період відбування покарання тільки один раз був заохочений правами начальника Сокирянської ВК (№67), що служило підставою заміни засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі. Дисциплінарні стягнення на нього не накладалися. Він був працевлаштований під час відбування покарання, однак до роботи ставився по різному. Зокрема, з липня 2013 року по липень 2014 року - доручену роботу виконував погано, з липня 2014 року по жовтень 2014 року був працевлаштований в якості різноробочого деревообробного цеху, до роботи відносився добре, за що його було переведено до дільниці соціальної реабілітації при Сокирянській ВК № 67, з 03.11.2014 року працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничій дільниці № 2, поставлені виробничі завдання виконував сумлінно. Дані обставини послужили підставою для заміни йому покарання на більш м"яке. Однак, завдання по благоустрою територій виправних установ засуджений виконує не сумлінно, потребує постійного контролю, не вбачає необхідності у суспільно-корисній праці чи в участі культорно-масових заходах. По прибуттю у Долинський ВЦ також не проявляє поведінки чи дій, які б свідчили, що він став на шлях виправлення, усвідомив протиправність своїх дій та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, з огляду на зазначене, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, оскільки він сумлінно ставився до праці тільки в певні періоди відбування покарання, у поведінці засудженого хоч і не було підстав для накладення дисциплінарних стягнень, однак він не брав активної участі у громадському житті, байдуже ставиться до доручень по прибиранню та утриманню тетирорій установи, до виховних заходів, потребує постійного контролю за його поведінкою. Адміністрації різних установ неодноразово виносили рішення про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, в тому числі спостережна комісія при Долинській РДА одноголосно вирішила про відмову у поданні до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення. А сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці у Сокирянській ВК не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Крім того це послужило підставою для заміни йому покарання на більш м`яке. Тому наявність, в конкретному випадку, лише формально-юридичних підстав, не свідчить про виправлення засудженого та не надає йому право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до задоволення не підлягає, оскільки в судовому засіданні не здобуто достатніх доказів того, що засуджений своєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: