Справа № 333/9176/15-к
Пр. №1-кп/333/129/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2016 р. м. Запоріжжя
В С Т А Н О В И В:
22 грудня 2015 року 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, знаходячись поблизу об`єкту незавершеного будівництва, розташованому на території Комунарського району м. Запоріжжя між Прибережною магістраллю та річкою Мокра Московка, яке перебуває на балансі ПАТ «ЗАЗ», шляхом демонтажу, таємно викрав дві секції огорожі, вартістю за одну 570 грн. 84 коп., загальною вартістю 1 141 грн. 68 коп., та дві стойки, вартістю за одну 89 грн. 60 коп., загальною вартістю 179 грн. 20 коп., які перебувають на балансі ПАТ «ЗАЗ».
Однак, у зв`язку з тим, що його дії були помічені охоронцем ПАТ «ЗАЗ» - ОСОБА_6 , який зупинив злочинні дії ОСОБА_4 та повідомив до Комунарського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення, тобто, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були припинені працівниками міліції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину, пояснив суду про обставини вчинення злочину, у скоєному щиро покаявся.
Докази по справі судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до злочинів середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, проте, суд приймає до уваги, що раніше обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності, також суд приймає до уваги повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, відсутність матеріальної шкоди шляхом повернення предмету крадіжки потерпілій особі.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту в СІЗО №10 м. Запоріжжя.
Строк покарання відраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого 29.01.2016 р.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого з особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою у СІЗО-10 м. Запоріжжя, узяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.
Речові докази: дві секції огорожі та дві стойки, передані на відповідальне зберігання ПАТ «ЗАЗ» - залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1