Справа № 643/5491/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 Московський районний суд міста Харкова

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії міста Зугдіді, громадянина Грузії, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони за наступних обставинах, так 18 січня 2015 року приблизно 18 год.15 хвилин, проходячи біля супермаркету «Екватор», який знаходиться за адресою м.Харків, вул.. Гв.Широнінців, 101/99, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_9 та запитав його як пройти до станції метро « Студентська», на що останній показав де знаходиться станція метро і ОСОБА_6 пішов. Через 15 хвилин ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_6 та почав вимагати повернути барсетку, яку у нього викрали з автомобіля невідомі, однак ОСОБА_6 відмовився пройти з ним, а ОСОБА_9 схопив ОСОБА_6 за куртку та почав звати на допомогу, між ними почалась бійка, яка продовжувалась близько 20 хвилин, в ході якої ОСОБА_6 від удару, який йому першим наніс ОСОБА_9 , впав на землю, а осатаній почав його утримувати різними частина тіла, після цього ОСОБА_6 , з метою вивільнення від тримання потерпілого, дістав ніж, який у нього знаходився в кармані курки та наніс ОСОБА_9 , згідно висновку судово медичної експертизи № 185 с/15 від 27.02.2015 року, множені колото різані поранення ( 12), а саме: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, непроникаючі поранення живота, лівого стегна, лівого плеча, різані рани на обличчі та тулубі виникли від дії гострого колюче-ріжучого предмету. По ступеню тяжкості проникаюче колото-різане поранення грудної клітини відносяться до тяжких тілесних ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а всі інші непроникаючі поранення живота, лівого стегна, лівого плеча, різані рани на обличчі та тулубі належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6- ти днів, але не більш трьох тижнів (21 дня). Таким чином ОСОБА_6 вивільнився від тримання потерпілим ОСОБА_9 та побіг в підвал будинку, де сховався, але ОСОБА_9 знайшов його та вимагав пройти з ним, однак ОСОБА_6 дістав ніж та попросив його відійти. ОСОБА_9 відчував себе погано та повернувся до свого автомобіля, де його дружина ОСОБА_10 визвала швидку допомогу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав, та пояснив, що він не мав наміру на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 та нанесення останньому тяжких тілесних ушкоджень. Та зазначив, що він дійсно 18 січня 2015 року приблизно 18 год.15 хвилин, проходячи біля супермаркету «Екватор», який знаходиться за адресою м.Харків, вул.. Гв.Широнінців, 101/99, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_9 та запитав як пройти до станції метро «Студентська», на що останній показав де знаходиться станції метро. Через деякий час ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_6 та почав звинувачувати в пошкодженні його автомобіля, вимагав повернути якусь барсетку, після чого останній вдарив його в обличчя кулаком, від удару ОСОБА_6 , впав на землю, і у них почалась боротьба, в ході якої потерпілий весь час знаходився зверху нього, боротьба продовжувалась протягом 20 хвилин і коли останній почав його душити, він майже втратив свідомість. В цей час ОСОБА_6 згадав про ніж, який у нього знаходився в кармані курки, так як він був на відпочинку і різав м`ясо та з метою звільнення від тримання потерпілого наніс ОСОБА_9 ножові поранення, з метою самозахисту, так як іншого засобу вивільнитися від тримання потерпілого у нього не було. Скільки саме та в яку частину тіла він наносив удари не пам`ятає, так як був сильно наляканий. Відразу після того як зміг звільнитися від потерпілого - втік. Побачивши підвал в будинку він сховався,однак потерпілий його знайшов та почав вимагати повернутися до супермаркету «Екватор», на що ОСОБА_6 дістав ніж та попросив його не чіпати.

Він не мав наміру вбивати і спричиняти ушкодження потерпілому, це сталося в ході боротьби, коли потерпілий почав його душити рукою і він майже втратив свідомість і він був наляканий за своє життя, проте не заперечує, що від його дій ножем були спричинені тілесні ушкодження потерпілому, хоча він не хотів цього робити.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину за ч.1 ст. 124 КК України визнав у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 18 січня 2015 року приблизно 18 год.15 хвилин, він знаходився біля супермаркету «Екватор», куди приїхав разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 , де до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_6 та запитав його як пройти до станції метро « Студентська», на що останній показ де знаходиться метро і ОСОБА_6 пішов. Повернувшись до свого автомобіля він побачив, що в автомобілі розбито скло і викрадена барсетка, після чого він почав шукати винних і випадково знов зустрів ОСОБА_6 , якого запідозрив в крадіжки. Схопив його та почав вимагати повернутися до автомобіля та повернути барсетку, однак ОСОБА_6 стверджував, що ні чого не брав та відмовився пройти з ним, в результаті чого між ними почалась бійка, яка продовжувалась приблизно 15 хвилин. Не заперечував, що під час боротьби знаходився зверху ОСОБА_6 , наносив йому удари та утримував його різними частинами тіла. Момент нанесення ударів йому ножем він не відчував, але відчув слабість, після чого ОСОБА_6 вирвався з під нього та побіг. ОСОБА_9 через деякий час знайшов ОСОБА_6 в підвалі будинку, який знаходився поряд з місцем виникнення між ними конфлікту, однак останній дістав ніж, та попросив відійти від нього. Він відчув слабкість і відійшов від ОСОБА_6 , а останній втік. ОСОБА_9 повернувся до свого автомобіля, де його дружина ОСОБА_10 визвала швидку допомогу. Потерпілий підтвердив факт нанесення ножових поранень йому ОСОБА_6 виключно під час його утримання, не заперечував того факту, що у ОСОБА_6 була можливість нанесення йому ножових поранень та інших дій, які могли зашкодити його життю та здоров`ю, як одразу після конфлікту так і після того як ОСОБА_9 знайшов його у підвалі будинку.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила,що 18.01.2015 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 приїхала до супермаркету « Екватор», для того щоб скупитися, коли вона вийшла з супермаркету побачила свого чоловіка, який йшов до машини всього у крові, одразу викликала швидку допомогу та міліцію.

Окрім цього вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні, а саме.

Карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 242 а від 18.01.2015 року, відповідно якої потерпілому ОСОБА_9 був встановлений діагноз: множині колото різані поранення в область шиї, грудної клітини, живота, стегна.

а.с. 97

Протоколом огляду місця події від 18.01.2015 року, з якого вбачається, що проводився огляд ділянки місцевості розташованої біля супермаркету «Велмарт» за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, б. 181/99, де знаходився автомобіль Рено Меган д.н. НОМЕР_1 . При огляді транспортного засобу виявлено розбиття правого бокового переднього скла. В салоні транспортного засобу біля передньої правої двері знаходяться фрагменти битого скла. Біля даного автомобіля з задньої сторони на дорозі лежить куртка темно сірого кольору. Правий бік курточки порваний. В правому зовнішньому кармані знаходиться пачка сигарет «Парламент», та рукавички чорного кольору.

а.с. 94

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2015року, відповідно до якого ОСОБА_9 заявив, що на пред`явлених фотознімках, впізнав особу невідомого, на фотокартці № 3 ( ОСОБА_6 ), який наніс йому ножові поранення

а.с. 95-96

Висновком експерта № 57 від 05.02.2015 року відповідно до якого на пачці цигарок «Парламент», яку 18.01.2015 року вилучено в ході ОМП 18.01.2015 року біля супермаркету Екватор в м.Харкові по пр.. Тракторобудівників, 101/99, виявлений один слід пальця руки, який придатний для ідентифікації особи ,даний слід залишений середнім пальцем правою руки ОСОБА_6

а.с. 75-80

На підставі даних висновку експерта № 185-с/15 від 27.02.2015 року у гр-на ОСОБА_9 встановлено, що проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, непроникаючі поранення живота, лівого стегна, лівого плеча, різані рани на обличчі та тулубі виникли від дії гострого колюче-ріжучого предмету, при цьому після отримання таких пошкоджень потерпілий міг деякий час здійснювати самостійні дії - рухатися, пересуватися, кричати, здійснювати опір у проміжок часу до десятків хвилин. Ці пошкодження могли виникнути при обставинах, на які він вказує при проведенні слідчого експерименту за його участю. По ступеню тяжкості проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а всі інші непроникаючі поранення живота, лівого стегна, лівого плеча, різані рани на обличчі та тулубі належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6- ти днів, але не більш трьох тижнів (21 дня). Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень йому було нанесено не менше 12-ти травматичних ушкоджень.

а.с.81-82

Висновком експерту № 277-с/15 від 27.02.2015 року згідно якого проникаючи колото різані поранення гр.. ОСОБА_9 грудної клітини, непроникаючі поранення живота, лівого стегна, лівого плеча, різані рани на обличчі та тулубі могли виникнути і при тих обставинах на які вказує ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту за його участі.

а.с. 107

Висновком експертизи № 105-с/15 від 22.01.2015 року встановлено, що синці на обличчі і лівій руці та садно на обличчі і руках виникли у ОСОБА_6 від ударної дії тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження не є небезпечними для життя. Не виключено, що дані тілесні ушкодження були заподіяні при обставинах на які вказує ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту за його участю.

а.с. 105

Висновками експертиз № 278-с/15 від 04.03.2015 року що синці на обличчі і лівій руці та садно на обличчі і руках виникли у ОСОБА_6 від ударної дії тупих твердих предметів по ступені тяжкості, це легкі тілесні ушкодження. Не виключено, що і при обставинах на які вказує ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту за його участю.

а.с106

Висновком експертизи № 85-Ис/15 від 12.02.2015 року, згідно якої кров гр..-на ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемагглютінінов анти- В.

а.с. 103

Висновком судово-медичної експертизи № 86-Ис/15 від 19.02.2015 року, згідно якої, кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемагглютінінов анти-В. На куртці, вилученій при огляді місця події, виявлена ??кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти-В. Проте, походження цієї крові від гр-на ОСОБА_9 не виключається, оскільки згідно з довідкою № 343 від 18.01.2015г. клініки інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева, кров гр-на ОСОБА_9 належить до групи А (П). Таким чином не можна також виключити можливості домішки в цих плямах крові, яка походить від ОСОБА_6 , за наявності у нього на момент зазначених подій тілесних ушкоджень, супроводжуючих ся зовнішньою кровотечею.

а.с.99

Висновком судово-медичної експертизи № 89-И/15 від 18.02.2015 року, згідно якої, кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемагглютінінов анти-В. На куртці, добровільно виданої потерпілим ОСОБА_9 , виявлена ??кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти-В, властивою йому самому, оскільки згідно ксерокопії довідки №343, виданої 18.01.2015г. інститутом загальної та невідкладної хірургії ім. проф. Зайцева, група крові гр-на ОСОБА_9 - А (ІІ) Rh + (полож.). Проте, не можна так само категорично виключити можливість присутності в зазначених об`єктах домішки крові, що походить від гр-на ОСОБА_6 , у разі наявності у останнього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею

а.с.110-112

Висновком судово-медичної експертизи № 88-Ис/15 від 03.03.2015 року, згідно якої, на футболці, добровільно виданої ОСОБА_9 , виявлена ??кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти- В, властивою йому самому, оскільки згідно з довідкою № 343 від 18.01.2015г . клініки інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева, кров гр - на ОСОБА_9 належить до групи А (П). Однак не можна виключити можливості домішки в цих плямах крові , що походить від гр - на ОСОБА_6 , за наявності у нього на момент зазначених подій тілесних ушкоджень , що супроводжуються зовнішньою кровотечею .

а.с 114-116

Висновком судово-медичної експертизи № 90-Ис/15 від 03.03.2015 року, згідно якої на трусах, добровільно виданих гр -ном ОСОБА_9 , виявлена ??кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти- В, властивою йому самому, оскільки згідно з довідкою № 343 від 18.01.2015г . клініки інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева, кров гр - на ОСОБА_9 належить до групи А (П). Однак не можна виключити можливості домішки в цих плямах крові , що походить від гр - на ОСОБА_6 , за наявності у нього на момент зазначених подій тілесних ушкоджень , що супроводжуються зовнішньою кровотечею

а.с. 118-119

Висновком судово-медичної експертизи № 87-И/15 від 23.02.2015 року, згідно якої, на брюках джинсових, добровільно виданих громадянином ОСОБА_9 , виявлена кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти- В, властивою йому самому, оскільки згідно з довідкою № 343 від 18.01.2015г . клініки інституту загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева, кров гр - на ОСОБА_9 належить до групи А (ІІ) Rh + (полож.). Однак не можна виключити можливості домішки в цих плямах крові , що походить від гр - на ОСОБА_6 , за наявності у нього на момент зазначених подій тілесних ушкоджень , що супроводжуються зовнішньою кровотечею.

а.с 121-123

Висновком судово психіатричної експертизи № 195 від 02.02.2015 року, відповідно до якої, в ОСОБА_6 ознак психозу, недоумства і інших психічних розладів на час проведення експертизи не виявлено. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_6 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

а.с. 83-85

Даними протоколу слідчого експерименту від 03.02.2015 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній показав, яким чином відбулась подія 18.01.2015 року..

а.с.62-65

Даними протоколу слідчого експерименту від 12.02.2015 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_6 в ході якого останній показав, яким чином відбулась подія 18.01.2015 року.

а.с. 70-73

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18.03.2015 року, згідно якого визнано та приєднано як речові докази: пачку цигарок «Парламент», куртку темно-сірого кольору, рукавиці чорного кольору, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 18.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , куртку чорного кольору, футболку х/б білого кольору, труси х/б зеленого кольору, брюки з джинсової тканини світло - сірого кольору, які були добровільно надані потерпілим ОСОБА_9

а.с 124

Протоколом огляду вказаних вище речових доказів, згідно якого були оглянуті речові докази.

а.с.66-69

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , яке не було закінчено з причин, які від його волі не залежали, недоведена, і вважає, що кваліфікація органами досудового слідства дій підсудного за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України невірна.

Згідно ст. 115 ч.1 КК України вбивство умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з ст. 15 ч. 1 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Стаття 15 ч. 2 зазначеного Кодексу вказує, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Постановою Верховного Суду України від 31 січня 2013 року встановлено, що відповідно до частини першої статті 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з частиною другою статті 24 КК умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Судова практика для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Згідно ч.1 ст.458 КПК України висновки Верховного Суду України, викладені в його ухвалах, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону, та для всіх судів України.

Відповідно до ст. 24 ч. 2 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

З наведеного вбачається, що замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин. Замах на вбивство є закінченим, якщо суб`єкт повністю вчинив усі дії, які вважав необхідними і достатніми для позбавлення життя потерпілого, але його смерть не настала з причин, що не залежали від волі суб`єкта.

Відповідно до ст. 27 ч. 3 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров"я, життя і здоров"я інших людей від протиправних посягань.

У ст. 36 ч. 1 КК України зазначено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частина 2 зазначеної Статті наголошує, що кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Відповідно до ст. 36 ч. 3 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Встановлені обставини справи та аналіз зібраних доказів дає суду підставу зробити висновок, що ОСОБА_6 реально сприймав дії потерпілого,як загрозу свого життя і ножові поранення були скоєні ним з метою захисту від суспільно небезпечного посягання ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином іншої країни, не в повній мірі розуміє російську мову, в зв`язку з чим, не зовсім розумів вимоги потерпілого, який його наздогнав та почав вимагати повернути його майно, потім перший наніс йому удар, в результаті якого ОСОБА_6 впав, а потерпілий приблизно 15 хвилин утримував його знаходячись зверху, в результаті чого обвинуваченому, згідно висновку експерта, було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Весь цей час ОСОБА_6 не наносив йому будь яких ударів ножем, потім сприйнявши дії потерпілого, як загрозу своєму життю та здоров"ю, перебуваючи в критичному стані, обвинувачений будучи зажатим потерпілим, який його утримував, не маючи іншої можливості звільнитися, не вірно оцінивши виниклу обстановку, не розрахував свої дії з небезпекою посягання, і діючи умисно, перевищуючи межі необхідної оборони по ознаці невідповідності своїх дій небезпечності посягання з боку ОСОБА_9 , усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, обрав спосіб захисту, що не відповідав характеру небезпеки посягання на нього, застосувавши у виді знаряддя захисту ніж, який знаходився в кармані куртки.. Ножем ОСОБА_6 наніс потерпілому 12 поранень, одне з яких є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя, що, згідно ст. 36 ч. 3 КК України, визнається перевищенням меж необхідної оборони.

Одночасно суд враховує, що всі удари були нанесені ОСОБА_6 тільки після тривалого ( приблизно 15 хвилин) утримання ОСОБА_9 , без розриву у часі, хаотично в різні частини тіла потерпілого. З дванадцяті ударів, які ОСОБА_6 наніс потерпілому, тільки один був проникаючим. Крім того, обвинувачений після того, як зміг вивільнився від тримання потерпілого, втік з місця події.

Крім того у ОСОБА_6 була реальна можливість в подальшому нанести удари ножем потерпілому, як відразу після конфлікту так і після того як останній знайшов його в підвалі, однак він цього не вчинив та на далі будь-яких дій, спрямованих на заподіяння шкоди потерпілому, не вживав, що не заперечує і сам потерпілий, що також свідчить про відсутність у ОСОБА_6 умислу на позбавлення життя та нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень.

Суд, врахувавши в сукупності всі обставини вчинення злочину, зокрема кількість , характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій попередню поведінку винного та потерпілого, їх взаємовідносини , та проаналізувавши докази по справі, зробив висновок про те, що в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не було, адже потерпілий ОСОБА_9 розпочавши конфлікт і застосувавши фізичну силу відносно ОСОБА_6 створив умови, за яких обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, межі якої він перевищив.
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи викладене вище та конституційний принцип тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суд вважає, що дії ОСОБА_6 в частині заподіяння ОСОБА_11 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 124 КК України, і саме за вказаною нормою закону дії обвинуваченого судом кваліфікуються як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні та він підлягає покаранню за його вчинення.

Судом вивчались данні про особу обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому.

Крім обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, враховує особу обвинуваченого, який усвідомив суспільну небезпечність вчиненого , приймає до уваги його щире каяття, умови і обставини, що сприяли скоєнню злочину, позицію потерпілого, який не настоював на позбавленні волі обвинуваченого і вважає, за можливе призначити покарання у межах статті за якою кваліфіковані його діяння у вигляді обмеження волі. Обрання такого покарання, на думку суду, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

По справі є судові витрати за проведення експертизи в сумі 586,80 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 370 -371,373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.124 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 7 (сім ) місяців 21 (двадцять один ) день обмеження волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 22 січня 2015 року по 17 листопада 2017 року.

У відповідності до ст.72 ч.1 п.1 (б) одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, оскільки ОСОБА_6 станом на 17.11.2015 року перебуває під вартою 9 місяців 26 днів, що у перерахунку на покарання у виді обмеження волі становить 1 рік 7 місяців 21 день, тому звільнити ОСОБА_6 негайно в залі суду з під варти, як такого, що повністю відбув покарання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 підписку про невиїзд з тимчасового місця проживання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 586,80 грн.

Речові докази по справі , які знаходяться у камері зберігання речових доказів Московського РВ ХМУ ГМВСУ в Харківській області : куртку чорного кольору, футболку х/б білого кольору, труси х/б зеленого кольору, брюки з джинсової тканини світло - сірого кольору повернути ОСОБА_9 ; пачку цигарок «парламент», куртку темно -сірого кольору, рукавиці чорного кольору повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3