Дата документу Справа № 334/2333/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/225/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/2333/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 296 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000701 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, розлученого, працює ЧП "Бичков" альпіністом, має 2-х неповнолітніх дітей, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Також цим вироком засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.296 КК України, у відношенні якого, зазначений вирок не оскаржується.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзіобвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року змінити. При призначені йому покарання застосувати ст.ст. 69, 75 КК України, призначивши йому покарання не пов`язане з обмеженням волі. Вказує, що він з вироком незгоден, вважає, що призначене йому покарання та сума відшкодування шкоди в розмірі 30000 грн. є зависокою та невиправданою. При прийняті рішення просить суд врахувати дані, які його характеризують, а саме: раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку не перебуває, офіційно працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішена доля речових доказів.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема і в останньому слові, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно вироку, 15 лютого 2015 року, близько 22-00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку №25, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських мотивів, використовуючи малозначний привід, наблизились до раніше незнайомого ОСОБА_9 та почали ображати його честь та гідність. Після чого, ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, підійшовши до потерпілого наніс йому удар в область обличчя кулаком, після чого наніс йому удар дерев`яною палицею в область голови. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи узгоджено та спільно між собою, грубо порушуючи громадський порядок, нанесли потерпілому не менше чотирнадцяти ударів руками та ногами по тулубу потерпілого, а також декілька ударів дерев`яною палицею, чим заподіяли йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 591 від 16.02.2015 року: рану в тім`яній області ліворуч, закритий вивих нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кістки; синець навколо лівого ока на лобі зліва, на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, садна по ходу лівої брові, в області підборіддя зліва, на спинці носа, в проекції нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті, в проекції проксимальних фаланг 2,3-го пальців лівої кисті, на лівої гомілці, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії є непереконливими тому, що суд врахував всі пом`якшуючі обставини на які посилається в ній ОСОБА_6 . Крім того суд врахував більш активну роль ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Вирішуючи долю цивільного позову суд зменшив позовну вимогу до 30 000 грн. Оскільки потерпілим не було надано доказів матеріалом шкоди, завданої йому злочином. Але при цьому злочином йому була завдана моральна шкода яка міститься в тому, що було порушено його сталий образ життя. У зв'язку з причиненими потерпілому тілесними пошкодженнями він не міг керувати власним автомобілем і вимушений був користуватися послугами таксі, для поїздок до лікарні, аптеки та до судової медицинської експертизи. Також був на протязі 20 днів вимушений з`являтися у людних місцях з видимими наслідками побиття, що спричиняло йому моральні страждання, про які потерпілий дав пояснення в апеляційній інстанції. Тому підстав для подальшого зниження стягнутої з обвинуваченого моральної шкоди колегія не вбачає.

За таких обставин підстав для скасування або зміни вироку колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4