Справа №592/8928/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/708/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0002861 від 12 червня 2014 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.07.2014 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.ст.75 і 76 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 2 роки

обвинувачується за ч.1 ст.317 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 , в якій вона ставить питання про скасування вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2015 р.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2015 р. ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_8 засуджений цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.07.2014 р., шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 28.05.2014 р. близько 11-00 год., ОСОБА_8 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , особами, засудженими за вчинення цього злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, виготовили разом і вжили наркотичній засіб «опій», надавши у такий спосіб приміщення будинку для незаконного вживання наркотичних засобів.

Дії ОСОБА_12 суд кваліфікував за ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_10 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі постанова ПВСУ), на роз`яснення якого, суд першої інстанції уваги не звернув, призначивши остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України. Крім того, при призначенні покарання судом не в повній мірі враховано пом`якшуючі обставини та дані про особу, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне проходження лікування від наркоманії, а також перебування на його утриманні неповнолітнього сина 2009 р. народження, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 положення ст.69 КК України з призначенням покарання у виді штрафу. Просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в межах 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн. Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.07.2014 р. відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки виконувати самостійно.

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , і його захисника ОСОБА_9 , які визнали апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

З матеріалів кримінального провадження, що вироком Ковпаківського районного суд м. Суми від 28.05.2015 р. ОСОБА_8 був визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України і йому було призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_8 остаточно було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.07.2014 р. ухвалено виконувати самостійно.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 06.08.2015 р. вказаний вирок районного суду був скасований у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначений новий розгляд в суді першої інстанції, але не за м`якістю призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Всупереч вказаним вимогам процесуального закону, після скасування судом апеляційної інстанції вироку районного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при новому розгляді суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, посиливши йому покарання без наявності для цього процесуальних підстав (скасування попереднього вироку за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання), на що не мав законного права.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.317 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин, що характеризують це кримінальне правопорушення, його наслідки, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового слідства і суду у розкритті злочину, тяжких наслідків не настало, добровільно проходить лікування від наркозалежності.

Дані обставини колегія суддів визнає такими, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням особи винного, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі ніж передбачено санкцією статті, у виді одного року позбавлення волі, яке в свою чергу буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів. А покарання, призначене за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 10.07.2014 р. виконувати самостійно, відповідно до рекомендацій п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,412, 418 і 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати і ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 10.07.2014 р., вважати засудженим до покарання за цим вироком у виді одного року позбавлення волі та до покарання у виді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на два роки, яке виконувати самостійно.

В іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5