Справа № 183/4681/15
№ 1-кп/183/595/15
В И Р О К
іменем України
26 серпня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миролюбівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, солдата військової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:
12 лютого 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду кулеметника 4 взводу 9 роти 3 батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.1 додатку № 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ, боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Згідно п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992 року, порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях Держспезв`язку, а також у митній службі визначається законами, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Міноборони, МВС, інших центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.1.7 накзу № 359 Міністра оброни України «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», командир військової частини в наказі про організацію служби військ та бойового навчання у навчальному році визначає порядок зберігання, видачі зброї, вивозу зброї та боєприпасів у місця збору по тривозі, а також визначає осіб, відповідальних за облік і зберігання зброї та боєприпасів.

В свою чергу, згідно зі ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження, військовослужбовець зобов`язаний доповісти своєму безпосередньому начальнику.

26 березня 2015 року близько 20.00 години солдат ОСОБА_5 , знаходячись поблизу польового табору військової частини польова пошта В НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов цинк з патронами калібру 7,62 мм у кількості 440 шт, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений цинк з патронами, тобто придбав без передбаченого законом дозволу.

Після цього 27 березня 2015 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 , знаходячись поза межами території військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переніс без передбаченого законом дозволу придбаний цинк з патронами по населеному пункту в смт.Черкаське Новомосковського району.

Того ж дня співробітниками 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України у ОСОБА_5 вилучено цинк з патронами калібру 7, 62 мм у кількості 440 штук, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 122/1 від 29 квітня 2015 року є боєприпасами.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний акт надійшов до Новомосковського міськрайонного суду з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої під час досудового розслідування підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, взяв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, прокурор та підозрюваний узгодили покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 62,69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 8 місяців.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 , скоїв тяжкий злочин, злочин вчинено ним в умовах коли необхідно виконувати завдання по збереженню суверенітету і територіальної цілісності України, а тому такі його дії мають підвищену соціальну небезпеку.

Між тим, обвинувачений раніше не був судимий, за місцем служби характеризується позитивно, на утриманні має трьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено, обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне при призначенні ОСОБА_5 покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст. 263 КК України, та з урахуванням ст. 62 КК України до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 263 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 липня 2015 року між заступником військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 263 КК України з застосуванням ст.ст. 62,69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 8 (вісім) місяців .

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази по кримінальному провадженню: цинк з патронами калібру 7,62 мм у кількості 440 шт. знищити.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1