Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/1-421/2012 Головуючий у 1-й інст. Іонніков Валентин Миколайович
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач Котік В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2012 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого судді: Котіка В.П.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора: Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2012 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобовязаного, працюючого вантажником в магазині «Екомаркет», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 20 січня 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 21 грудня 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 28.12.2011 року постановою Корольовського районного суду м. Житомира іспитовий строк скасовано, а ОСОБА_3 направлено для відбуття покарання призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21.12.2010 року у вигляді 2 х років позбавлення волі;

-за ст. 185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21.12.2010 року, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 04.07.2012 року.

Зараховано в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 30.03.2012 року по 04.07.2012 року.

Арешт, накладений постановою старшого слідчого СВ Богунського РВ від 12.04.2012 року скасовано.

Суд визнав ОСОБА_3 винним і засудив за те, що він 24 березня 2012 року близько 23 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, де разом зі своєю співмешканкою винаймав кімнату у ОСОБА_4 В цей час у ОСОБА_4 перебував її онук ОСОБА_5 у якого при собі був мобільний телефон «Нокіа Х2».

Під час розмови ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон з метою навести на ньому будильник, щоб вранці вчасно прокинутись та піти на роботу. На прохання засудженого ОСОБА_5 погодився та надав йому свій мобільний телефон, при цьому діставши з телефону свою картку оператора мобільного звязку. Взявши наданий йому в користування мобільний телефон, ОСОБА_3 пішов до своєї кімнати та ліг спати.

25 березня 2012 року близько 5.30 год. ОСОБА_3 прокинувся та побачив наданий йому телефон «Нокіа Х2». В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3, скориставшись відсутністю нагляду за його діями сторонніх осіб, будучи впевненим, що його дії ніким не помічені, керуючись корисливим мотивом, викрав мобільний телефон та з місця вчинення злочину зник.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 600 (шістсот) гривень.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 не оспорює його вини, просить вирок суду змінити, помякшити покарання визначене судом першої інстанції, а саме призначити покарання у вигляді 1 го року позбавлення волі. Мотивує тим, що в нього на утриманні перебуває мати інвалід ІІ групи, яка постійно лікується. Офіційно опікуном він не визнаний, проте був основним джерелом прибутку в сімї.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду в дебатах, колегія суддів апеляцію залишає без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_3 у таємному, повторному викраденні чужого майна, обґрунтований обєктивними доказами, що повно і всебічно досліджені судом з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, не оспорюється засудженим.

Доводи засудженого, що він має на утриманні матір похилого віку, її стан здоровя не підтверджуються матеріалами справи, а тому не можуть бути взяті до уваги.

При призначенні покарання у вироку враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, те що завдану шкоду він не відшкодував.

Отже, колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, і є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для призначення більш мякого покарання.

Тому, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду від 04 липня 2012 року щодо нього без зміни.

Судді апеляційного суду: