Справа № 369/2834/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1277/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 21 04.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
4 листопада 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_9 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

повернуто прокурору для усунення недоліків.

Як видно із ухвали суду, 21 вересня 2015 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області, з прокуратури Київської області, надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25 листопада 2013 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст.189, ч. 1 ст. 182 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України , які складаються з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання копії обвинувального акту. В якості запобіжних заходів щодо обвинувачених, як зазначено в обвинувальному акті, застосована застава.
15 вересня 2015 року ухвалою суду першої інстанції вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що обвинувальний акт сформульований не у відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, які прокурор вважає встановленими, не вбачається, в чому саме полягає зміст висловлених обвинуваченими погроз насильства над потерпілою та її близькими родичами та обмеження їх прав, свобод та законних інтересів, а загальний розмір завданої потерпілої майнової шкоди, зазначений в кінці обвинувального акта, не відповідає встановленим прокурором фактичним обставинам кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про порушення права останніх на захист від конкретного обвинувачення. Заявлені захисником ОСОБА_9 скарги на дії слідчого і прокурора суд залишив без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор та захисник обвинуваченого подали апеляційні скарги, які просять скасувати ухвалу районного суду та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що суд вдався до вільного трактування вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норму закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке відповідає змісту оголошеної підозри. Відомості про вчинення обвинуваченими злочину містяться у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин в обвинувальному акті. Вважає, що висновки суду про те, що в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, не є беззаперечними, оскільки це не перешкоджає призначенню судового розгляду, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України прокурор взагалі може змінити обвинувачення, а суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення.

Захисник ОСОБА_9 обгрунтував свою апеляційну скаргу тим, що під час підготовчого засідання було подано дві скарги на дії слідчого та скарга на дії прокурора, які суд залишив без розгляду, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 303 КПК України та права сторони кримінального провадження, щодо забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 , навівши недоліки обвинувального акту , просить в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої прокурором апеляції та його заперечення на апеляцію захисника, пояснення захисників та обвинувачених, які вважали повернення справи прокурору для усунення недоліків обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України при проведенні підготовчого судового засідання, за умови, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року, постановленої за результатами підготовчого судового засідання, підставою для повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду, є порушення органом досудового слідства, при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України.

Доводи прокурора, що в обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також про зазначений розмір завданої потерпілій майнової шкоди, є безпідставними.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить конкретного обвинувачення, а саме в чому полягає зміст висловлених обвинуваченим погроз насильства над потерпілої та її близькими родичами та обмеження їх прав , свобод та законних інтересів, а загальний розмір завданої потерпілій майнової шкоди, зазначений в кінці обвинувального акта, не відповідає встановленим прокурором фактичним обставинам кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про порушення права останніх на захист від конкретного обвинувачення.

З врахуванням викладеного колегія суддів погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що суд не має законних підстав для призначення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового розгляду.
Щодо доводів захисника про те, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, в порушення вимог чинного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 303 КПК України, не розглянув дві скарги на дії слідчого та скаргу на дії прокурора, то вони є необгрунтованими.

Дійсно, ч.2. ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на дії чи бездіяльність прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314 316 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КПК України, якщо суд не встановить підстав для прийняття рішень, передбачених п.1- 4 ч. 2 ст. 314 КПК України, в тому числі і повернення обвинувального акту прокурору, що має місце в даному випадку, тільки тоді суд проводить підготовку до судового провадження і вчиняє інші дії , відповідно до приписів п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 315 КПК України.

Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підлягає поверненню прокурору , то районний суд, дотримуючись вимог закону, .обгрунтовано залишив скарги захисника без розгляду.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до прокуратури та безпідставність поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2015 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прокурору - залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_11

ОСОБА_4