Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3622/14-к
Номер провадження 1-кп/213/384/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому по кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000706 від 16.08.2014 року згідно обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18 серпня 2014 року, ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів та визначено розмір застави 80 мінімальних заробітних плат.

14 жовтня 2014 року, ухвалою суду Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області строк тримання під вартою обвинуваченому був продовжений на 2 місяці до 14.12.2014 року,

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже на даний час виникла необхідність розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, вказавши, що судове слідство не завершено, триває перевірка встановлених обставин доказами, обвинувачений ОСОБА_6 не давав щирі показання суду, чекає, щоб були заслухані всі свідки, щоб потім використати їх показання в своїх цілях. При цьому, до неї, як до прокурора безпосередньо звернулась свідок ОСОБА_7 , яка вказала, що обвинувачений ОСОБА_6 під час знаходження на волі мешкав у сусідньому дворі з нею і в разі, якщо суд його випустить, вона боїться за своє життя, оскільки її показання були повністю проти ОСОБА_6 . Отже, на цей момент існують певні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на волі може вплинути на свідків, допит яких може бути повторений, також застосований перехресний допит, а в разі впливу на свідків чи застосування тиску та погроз з боку обвинуваченого є вірогідність того, що свідки змінять свої показання. Просила допитати з цього приводу свідка ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_4 наполягав, щоб суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на його думку особа, якій погрожує позбавлення волі на 7 років і більше, опинившись на волі, відразу ж сховається від суду, а доказів того, що він буде приходити до суду не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив звільнити його з під варти, зазначивши, що він бажає працювати та утримувати свою сім`ю. Від суду ховатись він не збирається, оскільки він сам бажає добитись істини у цій справі. Свою вину він не визнає і не відмовляється допомагати слідству. Звертає увагу на те, що свідки кажуть не всю правду, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що загиблий його бив, а свідки про таке не кажуть. Грошей для внесення застави у нього не має, а інакше він вже був вдома. На свідків він не збирається впливати або мстити їм і може змінити місце проживання, щоб мешкати в іншому районі за місцем свого проживання, де буде приходити на відмітку в міліцію.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснивши, що ризики, які існували раніше на цей час повністю відпали. Так, по-перше, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки постійне місце роботи, дружину, малолітню дитину, батьків пенсіонерів. Крім того, всі свідки сторони обвинувачення вже допитані, вплинути на них ОСОБА_6 не має жодного сенсу. Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується і не буде вчиняти помсту свідкам, які давали показання проти нього. Всі документи, які характеризують його особистість вже надавались суду. Крім того, з цих документів вбачається, що обвинувачений та його рідні не мають фактично внести вказаний розмір застави, отже є всі об`єктивні підстави для того, щоб обвинувачений знаходився на волі без внесення застави. Також, звертає увагу суду на ту обставину, що обвинувачений ще не давав суду своїх показань з тієї причини, що сторона захисту не бажає, щоб ці показання використовувались стороною обвинувачення та свідками, які дають не зовсім правдиві показання. Так, одні свідки казали, що загиблий ОСОБА_8 був тверезий, а інший свідок вказав на те, що до нещасної події він вживав з ним алкоголь.

Свідок ОСОБА_7 , яка була допитана за клопотанням прокурора, показала, що вона в даному кримінальному провадженні давала показання проти обвинуваченого ОСОБА_6 , вказуючи на те, що саме він вбив людину ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_6 свою вину не визнає. При цьому, поки обвинувачений знаходиться під вартою, вона вільна в своїх пересуваннях, а якщо він опиниться на волі, їй буде необхідний захист за законом, оскільки вона боїться з його боку протиправних дій ОСОБА_6 вже вбив людину і може це повторити та помститися їй безпосередньо. При цьому, вона мешкає по АДРЕСА_1 , у сусідньому дворі від того місця, де проживав обвинувачений ОСОБА_6 і на даний час проживає його дружина.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 знаходиться під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 18 серпня 2014 року, в якій було зазначено, що у зв`язку з тяжкістю злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вплинути шляхом погроз, підкупу тощо на показання свідків, при цьому всі його соціальні зв`язки не дозволяють застосувати інший запобіжний захід (а.с. 36-39).

Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року зазначений запобіжний захід обвинуваченому було продовжено, у зв`язку з тим, що обвинувачений, який не визнає свою вину, з урахуванням важкості покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, знаходячись на волі може перешкодити кримінальному провадженню незаконним впливом на недопитаних свідків.

На даний момент свідки сторони обвинувачення вже допитані.

Як вказує сторона захисту, за таких обставин на цей момент з`явились всі підстави для заміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, сторона захисту вважає, що ухвала слідчого судді від 18 серпня 2014 року за своєю суттю надає можливість знаходитись обвинуваченому на волі, якщо він внесе грошову заставу. Отже, захист вважає, що треба врахувати таку думку слідчого судді, а також врахувати те, що обвинувачений та його рідні фактично не мають змоги внести такий розмір застави, отже це є об`єктивною причиною, яка дозволяє обвинуваченому знаходитись на волі і без внесення застави.

Проте суд не може погодитись з такою думкою з огляду на наступне.

Позитивні характеристики з місця роботи та місця проживання обвинуваченого (а.с. 30-33) судом вже були досліджені, також були досліджені докази стосовно матеріального стану дружини обвинуваченого та його матері (а.с. 34, 35).

На цей момент обвинувачений не дав жодного показання, при цьому наполягає, що він повністю не винуватий та не заперечує допомагати слідству встановити істину. Свої показання обвинувачений бажає давати після допиту всіх свідків та дослідження письмових доказів.

Як було зазначено вище, залишається не допитаним один свідок, також стороною обвинувачення ще не надані письмові докази. Отже, на даному етапі, з урахуванням повного не визнання своєї вини обвинуваченим, який також повністю заперечує свою причетність (повну або часткову, навмисну або необережну) до загибелі ОСОБА_8 , при цьому залишивши свої пояснення стосовно оспорюваних подій без проголошення суд знаходить, що дане кримінальне провадження не втратило свою складність і для встановлення об`єктивної істини судом мають бути продовжені певні процесуальні дії. Так, пункти 13 та 14 статті 352 КПК України дозволяють суду провести повторний допит свідків як за їх клопотанням, а також за клопотанням сторін кримінального провадження чи з ініціативи суду, також може проводитись одночасний допит двох чи більше вже допитаних свідків. Такі процесуальні дії судом ще не проводились, при цьому складність даного кримінального провадження вказує на їх певну вірогідність. За таких обставин суд знаходить, що виникає певний ризик того, що обвинувачений, який не визнає вину повністю, знаходячись на волі, побоюючись важкості покарання може вплинути на всіх вже допитаних свідків, які можуть допитатись судом повторно та одночасно.

Крім того, на думку суду виникає необхідність дати належну оцінку свідка ОСОБА_7 в сукупності встановлених обставин. В даному випадку думка зазначеного свідка повинна враховуватись судом, оскільки вона прямо вказала на обвинуваченого, як на особу, яка вбила іншу людину і такі показання, під присягою, за чинним законодавством, можуть бути покладені судом в обґрунтування свого рішення, яке у випадку обвинувального вироку потягне за собою позбавлення волі не менше ніж на 7 років. Як було зазначено свідком ОСОБА_7 , її місце мешкання є сусіднім з місцям проживання обвинуваченого, де на даний час мешкає його дружина, що при перевірці судом знайшло своє підтвердження, і знаходження на волі обвинуваченого змусить її шукати захисту для забезпечення безпеки її життя. Враховуючі всі вищевказані обставини суд вважає, що такий ризик має місто, оскільки з іншого боку не надано жодної відомості про те, що такий ризик є необґрунтованим. Взагалі, з іншого боку з боку обвинуваченого, наявна лише позиція очікування, за якою суд не може безпосередньо оцінити особистість обвинуваченого, заслухавши його думку по всім питанням кримінального провадження, вислухавши його версію подій та посилання на ті чи інші докази, що дало б змогу суду встановити при оцінці його особистості наявність чи відсутність того чи іншого ризику. Думка обвинуваченого, що він не заперечує допомагати встановленню істини під час розгляду кримінального провадження залишається лише його словами, які спростовуються його ж позицією, обраною всією стороною захисту на свій розсуд.

Сумуючи все вищезазначене, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження ще не завершив з`ясування всіх його обставин і вказані ризики на думку суду дійсно існують, що не дає змогу застосувати більш м`який запобіжний захід.

Крім того, заслуговує на увагу і думка захисту, стосовно застави, яку обирав слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_9 підозрюваному ОСОБА_6 під час досудового розслідування.

На даний час, ОСОБА_6 має статус не підозрюваного, а обвинуваченого, здійснюється розгляд кримінального провадження певним складом суду, який безпосередньо встановлює обставини кримінального провадження і несе особисту відповідальність за всі свої рішення.

В даному випадку, суд вважає, що думка слідчого судді на досудовому розслідуванні щодо застави не підлягає пролонгації. Зазначений слідчий суддя не був пов`язаний розглядом даного кримінального провадження та постановленням вироку і даний склад суду не може нести відповідальність за особисту думку вказаного слідчого судді, складену на досудовому розслідуванні. Між іншим, дійсно є не зрозумілим вказувати на певні ризики, визначені законодавством, які не дають можливість опинитись обвинуваченому на волі та одночасно надавати йому таку можливість, що не є обов`язковим.

При цьому, чинне законодавство вказує на певні правила при розгляді таких питань.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 184 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду кримінального провадження цим складом суду, який встановлює всі його обставини та зобов`язаний ухвалити вирок, виправдовувальний чи обвинувальний, застосуванню підлягає саме вказана норма закону, яка дозволяє цьому суду взагалі не визначати розмір застави, як то вказано в ч. 4. ст. 184 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, ч. 4 ст. 184, 197, 315-317, 369, 371, 372, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на 2 місяці до 11.02.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя