Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/176/15-к

14 грудня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця с.Будки Комсомольські Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженки с.Кисоричі Рокитнівського району Рівненської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не інваліда, не депутата, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5
18 березня 2015 року, об 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою самозбагачення, розподіливши між собою свою співучасть у вчиненні кримінального правопорушення, підійшли до приміщення колишнього свинарника, яке розташоване по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , і переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, де ОСОБА_4 , залишившись на вулиці став спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_3 , у свою чергу, через відсутнє (розбите) вікно проникши до приміщення зазначеного свинарника, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: одну металеву ємкість кустарного виробництва, бувшу у використанні, вагою 80 кг., вартістю 248.00 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на вказану суму та з викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись із викраденим на власний розсуд.
19 березня 2015 року, об 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , повторно, та за попередньою змовою із ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, розподіливши між собою свою співучасть у вчиненні кримінального правопорушення, підійшли до приміщення колишнього свинарника, яке розташоване по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, де ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , залишившись на вулиці стали спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_3 , у свою чергу, через відсутнє (розбите) вікно проникши до приміщення зазначеного свинарника, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: одну металеву ємкість кустарного виробництва, бувшу у використанні, вагою 80 кг., вартістю 248.00 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на вказану суму та з викраденим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись із викраденим на власний розсуд.
23 березня 2015 року, об 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , повторно,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до паркану, яким огороджено прилеглу територію приміщення колишнього свинарника, яке розташоване по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, де з бетонних стовбців вказаного паркану таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: 50 метрів металевої сітки, бувшої у використанні, вартістю 35.00 грн., за 1 метр, на суму 1750.00 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на вказану суму та з викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись із викраденим на власний розсуд.
А всьго, в результаті злочинних дій обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 , було завдано матеріальних збитків на загальну суму 2246.00 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчинені ним крадіжок: 18.03.2015 року, об 15.00 годині, спільно із ОСОБА_4 , 19.03.2015 року, об 16.00 годині, спільно із ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , а також самостійно 23.03.2015 року, об 15.00 годині чужого майна із приміщення колишнього свинарника, яке розташоване по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , згідно до обставин і переліку викраденого майна, які наведено у обвинувальному акті, визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальних актах, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та допиту обвинувачених: ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують їх особи, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Викрадене у потерпілого майно, ним частково, через працівників Олевського РВ УМВС повернуто.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , після роз`яснення ним судом суті обвинувачення свою провину у вчинені ними крадіжок, зокрема: 18.03.2015 року, об 15.00 годині, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_3 , та 19.03.2015 року, об 16.00 годині, ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_3 , чужого майна із приміщення колишнього свинарника, яке розташоване по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_7 , згідно до обставин і переліку викраденого майна, які наведено у обвинувальному акті, визнали повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надали суду показання щодо вчинення ними злочинів, які аналогічні показанням ОСОБА_3 , які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальних актах, погодилися на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім їх особистого допиту та допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ними не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують їх особи, пояснивши, що рішення їхнє є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюються, просять суд не застосовувати до них також суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Викрадене у потерпілого майно, ними частково, через працівників Олевського РВ УМВС повернуто.
Потерпілий ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явився подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , не має, (а.с.44). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження у відсутності потерпілого на підставі його заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачені повністю визнали свою винність у вчиненні ними кримінальних правопорушень, зокрема: ОСОБА_3 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, а ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених.
Показання обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , надані ними під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , і дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених в їх сукупності, вважає, що винність обвинувачених: ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, а ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує:
- за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення;
- за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченим: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким та середньої тяжкості, з корисливих мотивів, по місцю проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся у вчинених злочинах про, що свідчить його повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні, думку прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 , виду і міри покарання, відсутності претензій потерпілого ОСОБА_7 , з врахуванням вказаних вище пом`якшуючих обставин, разом із конкретними обставинами справи, наслідки від вчинених кримінальних правопорушень, часткове повернення, через працівників міліції Олевського РВ викраденого майна, і на підставі зазначеного та вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання до ОСОБА_3 , покарання пов`язаного з позбавленням волі в межах санкції частин статтей обвинувачення, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_3 , передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченим: ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, однак вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, з корисливих мотивів, по місцю проживання характеризуються посередньо, визнали свою винність у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаялися, усвідомили карність свого діяння, надали показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, показання їхні були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про їх не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_7 , що свідчить про те, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , як особи не являють собою підвищено суспільно-небезпечними особами, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винних, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , ст.75 КК України і на підставі викладеного, обрання до них покарання пов`язаного з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши їм іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити згідно ч.9 ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 179, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, 70, 75, 76, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за:
- ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- ч.3 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому двох років іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому одного року шість місяців іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити їй покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням їй одного року шість місяців іспитового строку, поклавши на засуджену, передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Після набуття вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: металеву ємкість кустарного виробництва, бувшу у використанні, вагою 80 кг., яку передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , повернути останньому.
До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженим: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання, досудового слідства та суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженими: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1