Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа 1-91/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді : Котьо И.В.

при секретарі: Способ Н.В.

за участю прокурора: Коршунова Є.Ю.

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця , громадянина України ,ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого ХСЗ , одруженого , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючого на військовому обліку в Міському РВК м. Херсона, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ст. ст.129 ч.1, 263 ч.1 КК України ,

встановив:

1-й епізод .

ОСОБА_3 09 березня 2009 року близько 06.30 біля будинку 18-г по вул. Димитрова в м. Херсоні незаконно без передбаченого законом дозволу придбав , шляхом привласнення знайденого короткоствольну вогнепальну зброю , а саме гладкоствольний револьвер моделі «Корнет-С» калібру 9 мм. який зберігав за його місцем проживання в кв. 167 корп.1 по вул. Фонтанній в м. Херсоні, з метою самооборони , та 16 липня 2009 року переніс на вул. Лавреньова в м. Херсоні та зберігав при собі до моменту вилучення співробітниками міліції.

2-й епізод.

16 липня 2009 року близько 19.00 ОСОБА_3 біля кафе «Капкан» по

вул. Лавреньова в м. Херсоні з метою особистого захисту та захисту своєї родини , а саме дружини ОСОБА_4 та його малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом висловлювання погроз застосування та безпосередньої демонстрації вогнепальної зброї , а саме гладкоствольного револьверу моделі «Корнет-С» калібру 9 мм. , посягнув на особисту безпеку потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що було сприйнято ними як реальна підстава для побоювання за їх життя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів , і пояснив , що він 09 березня 2009 року близько 06.30 біля будинку 18-г по вул. Димитрова в м. Херсоні побачив нетверезого чоловіка біля якого лежав вказаний револьвер. Він вирішив його забрати та використати в подальшому для самозахисту. Зберігав його вдома до дня вилучення.

16 липня 2009 року у вечері йшли з дружиною та дитиною на прогулянку , він взяв вказаний револьвер з метою самозахисту . В парку випили по пляшці пива , вже біля кафе «Капкан» побачив двох молодих чоловіків які дивились в їх сторону. Він зробив зауваження на їх адресу, в нецензурній формі , після чого вони почали рухатись до них . Він побоюючись за життя та здоровя дружини та дитини , а також за своє , дістав з сумки дружини , вказаний револьвер та висловлюючи на їх адресу погрозу його застосування , з метою їх залякування, продемонстрував його. Після чого вони показали свої посвідчення співробітників правоохоронних органів . Його дружина взяла з його рук револьвер та сховала його до сумки. Потім його було затримано та вилучено револьвер.

Крім визнання підсудним своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів , його вина підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допитаних в ході судового слідства , і які дали суду аналогічні свідчення відповідно до яких вони 16 липня 2009 року не перебуваючи на службі , знаходились в району кафе «Капкан» побачили молоду жінку яка сиділа на бордюрі рядом з нею знаходилась коляска для дітей . Вони вирішили підійти до неї та допомогти , однак до них наблизився підсудний достав з жіночої сумочки , яка весільна на колясці, револьвер та направивши в їх сторону почав кричати що він його застосує. Після чого молода жінка злякалась опустила його руку з револьвером та сховала його до сумки. Вони достали свої посвідчення та викликали наряд.

Оцінюючі зібрані докази по справі в їх сукупності, пояснення підсудного, суд вважає що вина підсудного знайшла своє підтвердження у повному обсязі, так як його пояснення відповідають фактичним обставинам справи і не оспорюються, тому суд у відповідності до вимог ст. 299 КПК України визнав не доцільним дослідження доказів у відношенні фактичних обставин справи.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ч.1 ст. 129 КК України як погроза вбивством , якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози та за ч.1 ст. 263 КК України як носіння , зберігання , придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу .

Обираючи міру та вид покарання підсудному, суд враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів , особу підсудного , який за місцем проживання характеризується посередньо, до вчинення інкримінованого злочину не притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, думки потерпілих які просили суд призначити підсудному покарання повязане з позбавлення волі.

Обставинами які помякшують покарання підсудного суд визнає його щире каяття у вчинених ним злочинах , його критичне ставлення до вчиненого , мотив даних злочинів направлений на захист інтересів як його дружини так і малолітньої дитини.

Обставин які обтяжують покарання підсудному суд не знаходить.

Крім того суд вважає можливим не визнавати обставиною яка обтяжує покарання підсудному вчинення злочину особою , що перебувала у стані алкогольного спяніння , так як даний стан спяніння хоча і може характеризуватись ослабленням інтелектуальної та вольової сфери психічної діяльності підсудного , але як в даному випадку , мотив вчиненого злочину не був викликаний вживанням алкогольних напоїв підсудним .

З урахуванням викладеного суд вважає можливим обрати підсудному міру покарання не повязану з позбавленням волі тому що його виправлення та перевиховання можливе в умовах не повязаних в ізоляцією від суспільства , з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст.323,324 КПК України , суд

Засудив:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні злочинів передбачених

ст. ст. 129 ч.1 ,263 ч.1 КК України .

Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст. 129 КК України покарання у вигляді одного року обмеження волі, за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів, визначити остаточне покарання , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , у вигляді трьох років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки .

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання , роботи;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи .

Речові докази по справі : гладкоствольний револьвер моделі «Корнет-С» калібру 9 мм і патрон «ТЕРЕН-3Р» ( а. с. 29) передати до розпорядчої системи при УМВС України в Херсонській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 450.72 гр.

Міру запобіжного заходу підписку про не виїзд не змінювати до набрання вироком чинності.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Херсонського області протягом пятнадцяти діб з моменту оголошення вироку, через Комсомольський районний суд м. Херсона, підсудному в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: