Справа № 1-293/11
Провадження № 1/2214/51/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2012 рокуСлавутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Шуль І.М.,

та адвоката ОСОБА_1,

представника потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого;

відданого до суду за ст. 121 ч.2 ст. 135 ч.3 КК України;

в с т а н о в и в:

25 вересня 2011 року близько 21 години, підсудний ОСОБА_3, знаходячись на подвірї будинковолодіння свідка ОСОБА_4, по вулиці Стуса, 4 в селі Волиця Славутського району Хмельницької області, після розпивання спиртних напоїв, під час суперечки та отримання удару у обличчя від потерпілого ОСОБА_5 у відповідь умисно наніс останньому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть.

В суді підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав частково. За показаннями підсудного слідує підтвердження виникнення конфлікту з ОСОБА_5 після розпивання спиртних напоїв у будинку свідка ОСОБА_4 Підсудний, виводячи ОСОБА_5 з будинку на вулицю, по завершенні пиятики, почув від ОСОБА_5 брутальні, образливі зауваження та отримав від нього удар кулаком у голову. Вважаючи завдану образу та побої безпідставними, підсудний ОСОБА_3 у відповідь, наніс не менше чотирьох ударів рукою у живіт ОСОБА_5 Коли ОСОБА_5 упав, підсудний ОСОБА_3 обхопивши його під руки, витягнув за ворота, далі через дорогу та посадив на узбіччі вулиці. Підсудний чув дихання ОСОБА_5, спостерігав як він спирається на руку, сідаючи на узбіччі дороги, саме тому, вважаючи, що ОСОБА_5 протверезіє та піде додому, залишив його. Підстав передбачити настання смерті ОСОБА_5 підсудний не мав.

Факт розпивання алкогольних напоїв у будинку та супроводження ОСОБА_5 підсудним ОСОБА_3 безпосередньо перед вчиненням підсудним злочину, підтверджений даними показань свідка ОСОБА_4 Свідок показав, що виходячи з будинку підсудний ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійсно були у стані алкогольного спяніння, однак, ніяких тілесних ушкоджень не мали. Свідок також не бачив, чи падав на подвірї ОСОБА_5

Факт виявлення вранці 26 вересня 2011 року ОСОБА_5 без ознак життя на дорозі, поблизу будинковолодіння свідка ОСОБА_4 підтверджений даними показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Об′єктивно, вину підсудного в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5, що призвело до його смерті підтверджено :

даними протоколу огляду місця події та фототаблиць, з яких вбачається виявлення тіла ОСОБА_5 без ознак життя біля будинковолодіння № 4 в селі Волиця Славутського району;

даними висновку судово-медичної експертизи, якими встановлено факт настання смерті ОСОБА_5 смерті між 23 годиною 25 вересня та 3 годиною 26 вересня 2011 року, внаслідок отриманого тяжкого тілесного ушкодження в вигляді закритої травми живота з розривами брижі тонкого та товстого кишковика. Саме розриви кишковика супроводжуваного масивною внутрішньою крововтратою та призвели до настання смерті;

даними протоколів відтворення обстановки та обставин події які узгоджуються з даними показань підсудного та висновками судово-медичних експертиз і підтверджують факт нанесення підсудним не менше чотирьох ударів руками у живіт та бік померлому ОСОБА_5, які потягли за собою закриту травму живота.

Показання підсудного, висновки судово-медичних експертиз узгоджуються між собою в цілому та за окремими деталями і доводять вину підсудного ОСОБА_3 в нанесені умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 121 КК України.

Виявленні на тілі ОСОБА_5 численні тілесні ушкодження не мають до факту настання його смерті відношення.

Зокрема, виявлені легкі тілесні ушкодження, відповідальність за заподіяння яких можлива лише за наявності заяви в порядку ст. 27 КПК України.

Травма грудної клітини ОСОБА_5 має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, до настання смерті немає відношення. Факт виникнення таких тілесних ушкоджень досліджений однобічно. Усунути у суді таку неповноту не виявилося можливим. Разом з тим, фактичні обставини справи не свідчать про їх заподіяння підсудним.

Закрита черепно-мозкова травма, виявлена у ОСОБА_5 через відсутність медичних даних про післятравматичний перебіг її розвитку, унеможливлює формування судження за обєктивними ознаками про кваліфікуючий критерій ступеня тяжкості травмування головного мозку. За таких обставин, робити висновки про наявність чи відсутність вини підсудного неможливо.

Досудовим слідством та обвинувачення вмінено у вину підсудному ОСОБА_3 залишення особи у небезпеці, що спричинило її смерть. Між тим, ні на досудовому слідстві ні у суді не встановлено факту усвідомлення ОСОБА_3 факту знаходження ОСОБА_5 у небезпечному для життя стані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення на може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наявних припущень, викладених обвинуваченням, вирішити питання про кримінальну відповідальність підсудного ОСОБА_3 за заподіяння легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень а також завідоме залишення у небезпеці, що спричинило смерть особи, неможливо.

Наведені обставини вказують на необхідність виправдання підсудного ОСОБА_3 за ч.3 ст. 135 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання підсудного обставиною, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Як помякшуючі покарання підсудного обставини, судом враховано протиправну поведінку ОСОБА_5, яка виявилася у нанесені образ та побоїв підсудному, позитивну характеристику підсудного.

Підсудний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочини, частково визнав вину, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, даними про особу винного, його віком, першим притягненням до кримінальної відповідальності, ставленням до вчиненого, поведінкою у суді, позицією прокурора, потерпілої, які в сукупності дають підстави для призначення покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Враховуючи факт нанесення ОСОБА_5 побоїв та образ підсудному ОСОБА_3, в сукупності з позитивними характеристиками підсудного, його поведінку на досудовому слідстві та у суді, свідчать про можливість, необхідність та обґрунтованість застосування правила ст. 69 КК України в частині призначення покарання нижчого від нижньої межі санкції статті закону.

Речові докази : велосипед, мобільний телефон, штани, сорочка, жилетка, білизна, шкарпетки, ключі, перо чинний ніж, запальничку, годинник, ОСОБА_5, повернути ОСОБА_11; диски формату mini DVD-RV з записами проведених слідчих дій зберігати при справі, кульки з біологічними зразками тіла ОСОБА_5, залишки навісного замка знищити як такі, що не мають цінності та не можуть бути використані.

Підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 судові витрати в сумі 619,08 грн. на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області (р/р 0040, МФО 815013, код 25575309, призначення платежу «за дослідження - 2» ) за проведення трьох судово дактилоскопічних експертиз.

Потерпілою по справі цивільним позивачем ОСОБА_11 заявлено до підсудного цивільний позов про стягнення 3224, 99 гривень матеріальної шкоди та 150000 гривень моральної шкоди.

Моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд враховує доведення вини підсудного у заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть. Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються довідками та квитанціями про витрачені кошти на справляння ритуалу поховання.

В частині стягнення моральної шкоди суд враховує перенесенні потерпілою душевні страждання, викликані непоправною втратою близької людини, вимушені зміни у звичному способі життя, потребу в організації додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя.

Разом з тим, суд також враховує майнове становище підсудного і знаходить позов в частині стягнення моральної шкоди підлягаючим задоволенню у сумі 80000 гривень та матеріальної шкоди в сумі 2824,99 гривень.

В решті позовних вимог, що складають 200 гривень - вартість персня та 200 гривень кишенькових грошей, суд визнав позов не доведеним.

Керуючись ст. ст. 28, 321-341, 343 КПК України, суд,

Засудив :

ОСОБА_3 визнати винним і призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді шести років позбавлення волі.

За ч. 3 ст. 135 КК України ОСОБА_3 виправдати.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити утримання під вартою.

До визначеного судом строку покарання зарахувати засудженому ОСОБА_3 час утримання під вартою і початок відбуття покарання обраховувати з 26 вересня 2011 року.

Речові докази : велосипед, мобільний телефон, одяг, повернути ОСОБА_11; диски mini DVD-RV зберігати при справі, кульки з біологічними зразками тіла ОСОБА_5, залишки навісного замка знищити як такі, що не мають цінності та не можуть бути використані..

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в сумі 619,08 грн. на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області р/р 0321, МФО 815013, код 25575309, призначення платежу «за дослідження - 2».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 2824,99 гривні витрат на поховання, та 80000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.