Дата документу Справа № 316/1359/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/1359/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1798/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.259 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 /в режимі відеоконференції/

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Петрове, Знам`янського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ст.259 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі.

Утримується під вартою з 05.05.2015 року.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , 03 травня 2015 року, о 16.44 годин, перебуваючи за місцем свого мешкання, у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викликає обстановку страху у населення, порушує громадську безпеку та дезорганізує діяльність відокремленого підрозділу Запорізька АЕС державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», з належного йому мобільного телефону марки «Самсунг GN-C 1080» імеі: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок до служби «102», який переадресовано на абонентський номер ПАТ «Укртелеком» НОМЕР_3 чергової частини Енергодарського MB ГУ MBС України в Запорізькій області, та повідомив помічника начальника MB - оперативного чергової частини штабу Енергодарського MB ГУМВС України в Запорізькій області майора міліції ОСОБА_10 про замінування 1,3 та 5 енергоблоків відокремленого підрозділу Запорізька АЕС державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а саме про те, що у приміщенні №820 на відмітках №1 та №2 у вентиляції знаходяться вибухові пристрої на основі тротилу, що не відповідало дійсності.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_8 посилається на суворість призначеного йому покарання і з урахування його щирого каяття та пом`якшуючих його провину обставин просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням до нього положень ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном 3 роки.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , в т. ч. в судових дебатах, яка підтримала доводи апеляцій, обвинуваченого ОСОБА_8 в т. ч. в судових дебатах і останньому слові, який підтримав апеляції, прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 259 ч.1 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного, позитивну характеристику, щире каяття і призначив покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.

Разом з тим, колегія суддів, погоджуючись з видом та розміром призначеного міським судом покарання, вважає, що суд тим не менш не достатньо врахував особу обвинуваченого, призначивши покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, такими що зроблені без врахування вищевказаних вимог законів, всіх даних про особу обвинуваченого та обставин справи, хоча більшість з них формально перераховані судом, але не враховані повною мірою.

Так, суд першої інстанції не зважив на те, що обвинувачений ОСОБА_8 активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, про що вказано у обвинувальному акті (а.п. 3), раніше не судимий, свою провину визнав у повному обсязі, у лікаря психіатра на обліку не перебуває /а.с.68/, на обліку у лікаря нарколога не перебуває /а.с.67/, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.34-35/, позитивно характеризується /а.с. 84,87/, що, на думку колегії суддів, є обставинами які помякшують покарання обвинуваченому і тому, з урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , від відбування призначеного покарання, з випробуванням.

Враховуючи наведене, а також те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений ОСОБА_8 не уникнув за вчинений ним злочин, а також другорядну роль кари як мети покарання, колегія суддів вважає, що за таких обставин, виправлення останнього та попередження скоєння нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з двурічним іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити, адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 серпня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 259 ч.1 КК України змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , в період іспитового строку без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_8 з під варти звільити негайно.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: