Дата документу Справа № 333/2656/15-к
Дата документу Справа № 337/8310/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єд. унікальний № 333/2656/15-к
№ пров. 11-кп / 778/ /1478/15 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 389,ч.2 ККУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2
21 вересня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляцією заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 ,
на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 03.12.1999 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 141, ч.2; 44; 46-1 КК України 1960 р. до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік;
- 31.01.2001 року тим же судом за ст.ст. 141, ч.2; 43 КК України 1960р. до 1 року 07 місяців позбавлення волі; звільненого 01.06.2002 року за відбуттям строку покарання;
- 10.02.2005 року тим же судом за ст.ст. 15-186, ч.2; 186, ч.2; 69; 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого 18.10.2007 року за відбуттям строку покарання;
- 22.02.2010 року тим же судом за ст.ст. 185, ч.2; 15, ч.2 -185, ч.3; 70 КК України до 3 років 04 місяців позбавлення волі; звільненого 14.02.2013 року за відбуттям строку покарання;
- 28.11.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.125, ч.1 КК україни до 50 годин громадських робіт;
- засуджено за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 року у вигляді 5 днів обмеження волі та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 05 днів обмеження волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покаранння з іспитовим строком 1 рік та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_7 не обирався.
Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 визнаний судом винним в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт за наступних обставин.
28 листопада 2014 року ОСОБА_7 був засуджений Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 125, ч.1 КК України до покарання у вигляді 50 годин громадських робіт, 30.12.2014 року даний вирок набрав законної сили і 30 січня 2015 року був прийнятий до виконання Комунарським РП Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області..
13 лютого 2015 року ОСОБА_7 під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, в тому числі з правовими наслідками за ухилення від відбуття вказаного покарання, того ж дня для відбування покарання ОСОБА_7 був направлений до КСП "Запоріжзеленгосп", крім того, він був ознайомлений з постановою про встановлення йому днів явки до інспекції для реєстрації.
Згідно наказу № 37 від 23.02.2015 року ОСОБА_7 був прийнятий в КСП " Запоріжзеленгосп" для відпрацювання громадських робіт у кількості 50 годин, починаючи з 16.02.2015 року, проте останній, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання, в лютому 2015 року із запланованих 20 годин відбув лише 4 години громадських робіт, в березні 2015 року із запланованих 30 годин не відбув жодної, тобто, в порушення вимог ст. 40 КВК України протягом місяця не вийшов без поважної причини на громадські роботи більше двох разів, чим ухилився від відбуття призначеного судом покарання.
Крім того, в період часу з 16.02.2015 року по 10.03.2015 року ОСОБА_7 , ігноруючи неодноразові письмові попередження, жодного разу також не з`явився і на реєстрацію до Комунарського РП Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області.
В своїй апеляції заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , не заперечуючи фактичних встановлених судом обставин самого злочину, викладених в судовому вироку, та правильності кваліфікації дій засудженого, вважає його незаконним в частині призначеного йому покарання, посилаючись на те, що, призначивши ОСОБА_7 за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України покарання у вигляді обмеження волі і звільнивши його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції фактично звільнив його і від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, яке підлягало реальному виконанню, що суперечить меті призначення покарання, при цьому не взяв до уваги дані про особистість засудженого, який неодноразово судимий. Крім того, вважає, що суд з порушенням вимог ст. 72 КК України неправильно обчислив остаточний строк покарання за сукупністю вироків, тому просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати та обрати йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком суду від 28.11.2014 року, і остаточно призначити йому покарання у вигляді 1 року 05 днів обмеження волі, без застосування положень ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженого, який заперечував проти її задоволення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що суд в судовому засіданні правильно встановив фактичні обставини, за яких ОСОБА_7 умисно ухилився від відбуття призначеного щодо нього вироком суду покарання у вигляді громадських робіт та які самим обвинуваченим не заперечувалися, належним чином оцінив їх в своєму вироку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 389 КК України.
Висновки суду в цій частині випливають з матеріалів кримінального провадження, які за згодою учасників судового процесу у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися, і ніким з учасників судового процесу не оскаржуються.
В той же час, обираючи щодо ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України прийняв до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, в тому числі його ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, попередні судимості, проте, призначивши ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків з випробуванням, не урахував, що тим самим звільнив його і від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, яке є за своїм характером реальним покаранням, що суперечить меті і самому інституту покарання. Крім того, обрання йому саме покарання з випробуванням взагалі позбавлено будь-якого сенсу з огляду на те, що воно пов`язано з покладанням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, від виконання яких ОСОБА_7 вже умисно ухилявся за попереднім вироком суду.
Що ж до посилання прокурора в його апеляції на те, що, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, суд першої інстанції всупереч правилам складання покарань, передбаченим ст. 72 КК України, неправильно обрахував строк покарання, невідбутого засудженим за попереднім вироком, зазначивши його не тільки в днях, але й в годинах, то в даному випадку суд першої інстанції порушень закону не припустився, оскільки правильно перерахував невідбуте засудженим покарання у вигляді 46 годин громадських робіт в 5 днів 6 годин обмеження волі і, застосувавши принцип часткового його приєднання до нового покарання, приєднав лише 5 днів обмеження волі, що відповідає вимогам ст. 72 КК України, тому в цій частині апеляція прокурора не є слушною і задоволенню не підлягає.
За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання є незаконним і підлягає скасуванню з винесенням в цій частині нового вироку.
Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, який є злочином невеликої тяжкості, дані про особистість ОСОБА_7 , які наведені вище, а також виходячи з основних засад виховної ролі інституту покарання, судова колегія вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі з частковим приєднанням до нового покарання строку покарання за вироком суду від 28.11.2014 року, яке в даному випадку судова колегія вважає доцільним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, судова колегія
З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
За ч.2 ст. 389 КК України призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до нового покарання частково приєднати покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 року у вигляді 05 днів обмеження волі і остаточно до відбуття ОСОБА_7 приначити покарання у вигляді одного року 05 днів обмеження волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Головуючий:

Судді: