Справа №11а-186/2010 Головуючий у І інстанції: Українець П.Ф.
Категорія ст.ст.296 ч.1, 119 ч.1 КК України Доповідач: Макойда З.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Макойди З.М.

Суддів: Галапаца І.І., Танечника І.І.

при секретарі: Кіндрат Р.В.

з участю прокурора Клісовського Й.Т.

захисника ОСОБА_1

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та прокурора Мостиського району, Львівської області ОСОБА_3 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 26 серпня 2009 року

Цим вироком: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, невійськовозобовязаний, до арешту непрацював, раніше несудимий,

засуджений за ст. 296 ч. 1 КК України на 2 (два) роки обмеження волі; за ст. 119 ч. 1 КК України на 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно обрано покарання ОСОБА_2 за їх сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - 5 (пять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 змінено з підписки про невиїзд на утримання ід вартою і він взятий під варту негайно із залу судового засідання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу взяття під варту 26.08.2009 року та до строку відбуття покарання йому зараховано одинадцять діб перебування під вартою з 29.05.2008 року по 08.06.2008 року.

Із засудженого ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_4 18280 гривень матеріальної шкоди та 25000 гривень моральної (немайнової) шкоди, а також 700 гривень витрат за правову допомогу, а всього 43980 гривень.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 11 травня 2008 року близько 23 години, біля магазину „Продукти в с. Хідновичі, Мостиського району, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проявляючи явну неповагу до оточення, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, при цьому виражався нецензурно, умисно вдарив в ОСОБА_5 спричинивши йому легке тілесне ушкодження, далі, тут же на дорозі продовжуючи хуліганські дії, злочинно необережно шарпнув Чорнопика В С. за одяг назад, від чого той впав, вдарився головою об асфальт і отримав закриту травму голови з переломом кісток основи та склепіння черепа крововиливом над твердою оболонкою головного мозку зліва, забоєм речовини головного мозку, від чого 12.05.2008 року помер.

На цей вирок суду захисником ОСОБА_1 подана апеляція, де він просить в інтересах ОСОБА_2 його змінити та пом'якшити покарання. Зазначає, що призначене судом покарання не відповідає особі засудженого та є явно несправедливим через його суворість.

Так, в ч. 1 ст. 67 КК України є вичерпний перелік обставин які обтяжують відповідальність. Суд визнав, що в момент скоєння злочину ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння, однак він стверджував, що випив 0,5 л. пива близько 14 год., а подія мала місце близько 23 години, тому після спливу 9-ти годин він не міг перебувати в стані алкогольного спяніння.

В своїй апеляції прокурор Мостиського району, Львівської області ОСОБА_3 просить вирок суду щодо ОСОБА_2 скасувати та постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 296 КК України на два роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 121 КК України на девять років позбавлення волі та згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення остаточно визначити йому покарання девять років позбавлення волі.

Зазначає, що суд приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_2 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України не врахував належним чином способу вчинення останнім інкримінованих йому дій, його поведінки, що передувала їх вчиненню, які в сукупності своїй свідчать про спрямованість умислу засудженого на заподіяння невизначеної шкоди здоровю ОСОБА_6, а в такому випадку відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяно. А необережне ставлення винного до настання смерті ОСОБА_6 внаслідок нанесення вказаних тяжких тілесних ушкоджень, якраз і зумовлює кваліфікацію дій як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ( ч. 2 ст. 121 КК України).

Під час апеляційного розгляду справи, а саме ЗО березня 2010 року колегія суддів знайшла за необхідним відновити судове слідство по справі, оскільки виникла необхідність дослідження обставин і доказів, що стосується оскарженої частини вироку суду першої інстанції.

Так, в звязку з кваліфікацією дій ОСОБА_2, про що зазначає прокурор слід допитати потерпілих, свідків - очевидців подій, а також належним чином встановити особу ОСОБА_2 в звязку з призначеним покаранням.

Так, ОСОБА_2 в своїх показаннях не заперечує своєї вини у вчиненні хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6, якому не хотів наносити тілесні ушкодження, а тим більше вбивати. Ствердив про те, що останній був в стані алкогольного спяніння, він хлопнув його по плечу і той впав на асфальт, а ОСОБА_7 та Венгринович відтягнули його в сторону. Він думав, що потерпілий спить.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 взяв потерпілого ОСОБА_6 за плече, але точно сказати не може чи шарпнув його, який впав на асфальт і дихав. Вони його відтягнули в сторону.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_2 бився з ОСОБА_5, і ОСОБА_6 стояв з ними, а потім підійшов ОСОБА_2, взяв останнього за піджак і шарпнув, той впав на асфальт.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що бачив бійку ОСОБА_2 з ОСОБА_5 із за дівчини, а потім особисто не бачив як ОСОБА_2 потягнув ОСОБА_6, а лише чув звук падіння.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, знаходиться за межами України, а потерпілий ОСОБА_10 надіслав заяву, в якій просить судове слідство проводити без його участі та суворо не карати ОСОБА_2

Суд першої інстанції розглядаючи справу по суті на підставі показань вказаних свідків та інших доказів, які зазначені у вироку прийшов до висновку про те, що не встановлено обставин, де ОСОБА_2 в процесі скоєння хуліганства мав умисел на заподіяння смерті або ж іншої тяжкої шкоди здоровю потерпілого ОСОБА_6

Крім цього, як свідчать висновки судово І медичних експертиз № 138/2008р., № 151/2008р.№ 154/2008р. ( т. 1 а.с. 6 - 7, 150 - 152, 155 - 157, 171 - 173), що причиною смерті ОСОБА_6 є закрита травма голови з переломом кісток основи та склепіння черепа зліва, крововиливом над твердою оболонкою головного мозку зліва, забоєм речовини головного мозку, яка призвела до ускладнення - набряку - набухання головного мозку. Вказана черепно - мозкова травма утворилась 11.05.2008р. від падіння з висоти власного росту на асфальтне покриття, з наданням тілу прискорення безпосередньо перед падінням, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Апелянт прокурор Мостиського району, Львівської області ОСОБА_3 зазначає, що в діях ОСОБА_2 є склад злочину передбачений ст. 121 ч. 2 КК України і суд невірно перекваліфікував його дії на ст. 119 ч. 1 КК України, однак таке твердження апелянта спростоване наведеними доказами, які є обєктивними, апеляційний суд перевірив їх шляхом проведення судового слідства, а відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те, що в діях ОСОБА_2 є склад злочину передбачений ст.. 119 ч. 1 КК України, як вбивство вчинене через необережність та правильно кваліфікував його дії за вказаною статтею кримінального закону.

Водночас колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст.296 ч. 1 КК України по відношенню до потерпілого ОСОБА_5, як вчинення ним хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В дебатах прокурор просив задоволити його апеляцію з мотивів викладених в ній, а апеляцію захисника відхилити, скасувати вирок суду щодо ОСОБА_2 та постановити свій вирок, яким визнати винним його за ст.ст. 296 ч. 1;

121 ч. 2 КК України, в своїх виступах засуджений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 просять апеляцію прокурора відхилити, а їх апеляцію задоволити та помякшити покарання ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з мотивів зазначених в цій ухвалі, а апеляція захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у вироку суд зазначив, що призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, його особу, стан здоровя, що він характеризується негативно, не працює, злочин скоїв в стані алкогольного спяніння та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, а також підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Що стосується стану алкогольного спяніння ОСОБА_2 в день події, то на думку колегії суддів судом першої інстанції встановлено, останній випив 0,5 л. пива.

Відповідно до ст. 65 КК України є загальні призначення покарання, які суд при призначенні покарання ОСОБА_2 не достатньо врахував, зокрема його стан здоровя та сімейний стан, що він раніше не судимий.

ОСОБА_2 давно хворіє, а саме з 2004 року розладами нервової системи про що свідчать медичні документи, тому він не служив в ОСОБА_11.

В сімї він є одна дитина, де його мати ОСОБА_12 являється інвалідом З - ої групи загального захворювання.

Не працював з його слів, так як не було де влаштуватись.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_4 у своїй заяві просить його суворо не карати.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 слід помякшити покарання, оскільки таке є занадто суворим і обравши таке в межах санкції статей за якими він звинувачується, а саме обмеження волі, тим самим надати йому можливість працювати.

Керуючись ст.ст. 365,366,372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

- апеляцію прокурора Мостиського району, Львівської області ОСОБА_3 залишити без задоволення, а апеляцію захисника ОСОБА_1 задоволити.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 26 серпня 2009 року щодо засудженого1иРУся ОСОБА_13 змінити, помякшити йому покарання та вважати його засудженим за ст. 296 ч. 1 КК України до обраного судом покарання 2 (два) роки обмеження волі; за ст. 119 ч. 1 КК України обрати йому покарання 3( три) роки обмеження волі і на підстав ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно йому обрати покарання 3( три) роки обмеження волі.

Головуючий:

Судді: