Номер провадження: 11-кп/785/1045/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000754 від 14.07.2014 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Спітак Республіки Вірменія, громадянин Вірменії, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

засуджений за ст. 286 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 п.п. 2,3 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальна шкода в сумі 6576,86 грн., моральна шкода в сумі 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 процесуальні витрати за проведення експертиз: на користь держави в розмірі 2211,30 грн.; на користь ТОВ «Хавк Холдинг» в розмірі 1758 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком ОСОБА_10 засуджений за те, що 13.07.2014 року, приблизно о 20.00 год., керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ-2106», д/н НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Колгоспна у Суворовському районі м.Одеси, при в`їзді на перехрестя з автошляхом «Об`їзд м.Одеса» з другорядної дороги, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3.«б»,10.1., 10.5., 16.11. Правил дорожнього руху України, будучи неуважним, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою і своєчасно не реагуючи на її зміни, проявляючи злочину самовпевненість при виїзді на нерегульованому перехресті з другорядної на головну дорогу, не забезпечив безперешкодний проїзд транспортного засобу, що рухався по головній дорозі, виїхавши на перехрестя таким чином, що опинився на зустрічній смузі, де передньою лівою частиною свого автомобіля скоїв зіткнення з лівою передньою частиною легкового автомобіля марки «ВАЗ-2102», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному напрямку виїжджаючого автомобіля під керуванням ОСОБА_10 .

В результаті ДТП, згідно висновкам судово-медичних експертиз №№2118, №2117 від 21.08.2014 року, водію автомобіля «ВАЗ-2102» потерпілому ОСОБА_9 , а також пасажиру автомобіля ВАЗ-2106 потерпілій ОСОБА_11 , спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, посилаючись на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону на досудовому розслідуванні та при судовому розгляді кримінального провадження.

Так, в апеляційній скарзі захисник зазначив, що органами досудового розслідування та судом допущені однобічність та неповнота дослідження обставин події ДТП, які виявилися у тому, що огляд місця ДТП слідчий проводив у відсутність обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлена участь понятих при огляді місця ДТП, в протоколі огляду місця ДТП зазначені особи, щодо яких данні не читаються, текст протоколу та підписи виготовленні слідчим.

При судовому розгляді суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотань про дослідження протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, не допитав по обставинам складання зазначених протоколу та схеми обвинуваченого, потерпілих та слідчого, а також не допитав понятих, що, на думку захисника, перешкодило встановити достовірність та допустимість зазначених доказів.

Органи досудового розслідування склали протокол ДТП та схему до нього неповно та неточно, незаконно допитали ОСОБА_10 , який не володіє українською та російською мовами, в якості свідка.

Також в апеляційній скарзі захисник зазначив, що суд безпідставно відмовив у призначенні додаткової комісійно-автотехничної експертизи, оскільки, на думку апелянта, ТОВ «Хавк Холдинг» не є належною експертною установою, яка провела експертне дослідження поверхово, без дослідження автомобілів учасників ДТП, суд в задоволенні клопотання про допит експертів безпідставно відмовив.

Судового розгляду не було, крім допиту потерпілих та обвинуваченого, допит яких суд не закінчив, більше жодних доказів винуватості обвинуваченого в судовому засіданні досліджено не було, суд виказав упередженість та обвинувальний ухил, не видалився в нарадчу кімнату.

Також в апеляційній скарзі захисник зазначив, що неповнота судового розгляду, недопустимі докази привели до невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд першої інстанції суттєво порушив вимоги КПК України, так як позбавив захисника можливості ознайомитися з журналом судового засідання, зробити з нього копії для надання зауважень, а також порушив безперервність судового розгляду, прокурор неодноразово оголошував обвинувальний акт, в обґрунтування вироку покладенні докази, які не були безпосередньо дослідженні в судовому засіданні.

Також в апеляційній скарзі захисник зазначив, що судом першої інстанції були порушені вимоги КПК України при розгляді цивільних позовів, які прокурор оголосив перед судовими дебатами, в порушення ст. 347 ч. 3 КПК України, оскільки проведення судових експертиз фінансується за рахунок Державного бюджету України.

При стягненні затрат на лікування потерпілого суд не притягнув в якості цивільного відповідача відповідну страхову компанію, з якою у ОСОБА_10 був поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначила аналогічні вимоги з аналогічних підстав, посилаючись на те, що водій автомобіля ВАЗ-2102 потерпілий ОСОБА_9 порушив п. 12.3. ПДР, оскільки ОСОБА_9 , рухаючись по головній дорозі, при виявлені повороту зліва, з другорядної дороги з вул. Колгоспної, автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був забезпечити гальмування, не допустити зіткнення автомобілів, ракурс сприйняття ситуації водієм ОСОБА_9 може різнитися від висновків експертів.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та доповнення, прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, встановлена судом першої інстанції на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.

Так, потерпілий ОСОБА_9 поясняв, що в зазначеній дорожній обстановці рухався по головній дорозі з швидкістю 60-70 км/год., на нерегульованому перехресті побачив, як автомобіль під керуванням ОСОБА_10 виїхав з другорядної дороги, намагався проскочити, пересік перехрестя та дві зустрічні смуги, після чого він екстрено загальмував, однак уникнути зіткнення автомобілів не вдалося, змінити напрямок руху праворуч він не міг, оскільки сталося б зіткнення з іншими транспортними засобами.

В протоколі огляду місця ДТП зафіксовані обставини, викладені потерпілим ОСОБА_9 , що також підтверджується протоколами огляду транспортних засобів (.а.п.8-22, 23-39).

Згідно висновків експерта гальмівна система та ходова частина автомобілів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не мали несправностей, що могли б спричинити раптову втрату керування (а.п. 60-63, 64-67).

Згідно висновку встановлено контактування при зіткненні лівого кута бамперу автомобіля під керуванням ОСОБА_10 з лівої частини переднього бамперу під керуванням ОСОБА_9 , місце їх зіткнення знаходилося приблизно в 0,7 м від середини осьової лінії на правій стороні проїжджої частини об`їзної дороги м. Одеси, на відстані 29,6 м. м від кінця заокруглення вул. Колгоспної (а.п. 71-78).

Зазначені обставини також зафіксовані в протоколах проведення слідчих експериментів (а.п. 110-127).

Згідно висновку експерта дії водія ОСОБА_10 пов`язанні з неналежним виконанням вимог п.п. 10.1., 10.5., 16.11 ПДР, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки при своєчасному застосуванні водієм ОСОБА_9 заходів по зниженню швидкості та навіть при зупинці автомобіля, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, зіткнення не виключається (а.п. 134-139).

Висновками експертиз встановлено у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 наявність тілесних ушкоджень середньої тяжкості в наслідок ДТП (а.п. 90-91, 94-95).

З матеріалів провадження вбачається, що зазначені докази були дослідженні судом у судовому засіданні у встановленому законом порядку.

Суд у вироку дав зазначеним доказам належну оцінку, обґрунтовано визнав їх достовірними та допустимими, оскільки вони об`єктивно узгоджуються між собою, та положив в обґрунтування судового рішення..

Таким чином, на підставі достовірних та допустимих доказів суд прийшов у вироку до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 в порушенні п.п. 1.5, 2.3.«б»,10.1., 10.5., 16.11. Правил дорожнього руху України, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_10 виїхав з другорядної дороги на головну, пересік перехрестя та дві зустрічні смуги, де сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_9 , який рухався по своїй смузі руху з допустимою швидкістю, та який екстренно загальмував, однак уникнути зіткнення автомобілів не зміг.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_10 факт ДТП послідовно визнавав, однак пояснював, що почав рухатися на автомобілі при виїзді з другорядної дороги на головну, оскільки попереду був підйом та обмежена видимість, в зв`язку з чим він не бачив автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , який їхав на великій швидкості (а.п. 146).

Однак, потерпіла ОСОБА_11 , яка в якості пасажира рухалася в автомобілі ОСОБА_10 під час ДТП пояснювала, що видимість обмежена не була, вони виїхали на перехрестя подивилися наліво та направо, а потім почали рух (а.п. 133).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що наявність або відсутність підйому на дорозі впливає на наявність або відсутність вини в порушенні інкримінованих правил дорожнього руху, оскільки, в даному випадку, згідно п.16.11 ПДР,. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Доводи апеляційної скарги про те, що органами досудового розслідування допущені однобічність та неповнота дослідження обставин події ДТП, які виявилися у тому, що протокол ДТП та схема до нього складені неповно та неточно, огляд місця ДТП слідчий проводив у відсутність обвинуваченого ОСОБА_10 , підписи в протоколі виконані слідчим, а також в тому, що суд також допустив однобічність та неповноту дослідження обставин події ДТП, які виявилися у тому, що при судовому розгляді судом не встановлена участь понятих при огляді місця ДТП, суд відмовив у задоволенні клопотань про дослідження протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, не допитав по обставинам складання зазначених протоколу та схеми обвинуваченого, потерпілих та слідчого, а також не допитав понятих, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в судовому засіданні протокол огляду місця ДТП та всі інші зазначені докази були досліджені (а.п. 151-152).

Обвинувачений ОСОБА_10 , а також прокурор та потерпілий ОСОБА_9 не підтримали клопотання захисника про призначення додаткової комісійно-автотехничної експертизи, а також клопотання про допит в якості свідків понятих, оскільки всі учасники судового розгляду не заперечували, що при складанні протоколу огляду ДТП були присутні поняті, які його підписували, під час судового розгляду зміст протоколу та схеми до нього під сумнів ними не ставився (т. 2 а.п. 151-153).

Крім того, в ухвалі суду від 20.05.2015 року про відмову в задоволенні зазначених клопотань захисника про допит експертів, понятих, призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи, встановлено, що в клопотаннях не зазначено в зв`язку з чим ставиться під сумнів висновок експертів та спеціалістів, з урахуванням відсутності будь-яких клопотань сторони захисту в ході досудового розслідування та при відкритті матеріалів провадження (т. 1 а.п. 206, т. 2 а.п. 97-98, 154-155).

При розгляді апеляційної скарги сторона захисту клопотання про призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи, тощо не підтримала.

Пояснення ОСОБА_10 в якості свідка, без перекладача, не були прийняті судом першої інстанції в якості доказу (т. 1 а.п. 79).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судового розгляду не було, крім допиту потерпілих та обвинуваченого, допит яких суд не закінчив, більше жодних доказів винуватості обвинуваченого в судовому засіданні досліджено не було, суд виказав упередженість та обвинувальний ухил, не видалився в нарадчу кімнату, є неспроможними,так як спростовуються фонограмами запису судових засідань.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти та однобічності судового розгляду, прийняття судом недопустимих доказів, а також відсутності безпосереднього дослідження доказів в судовому засіданні, підтвердження не знайшли, висновки в вироку суду ґрунтуються на належних, достовірних та допустимих доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Твердження захисника про те, що суд першої інстанції суттєво порушив вимоги КПК України, так як позбавив захисника можливості ознайомитися з журналом судового засідання, зробити з нього копії для надання зауважень, а також порушив безперервність судового розгляду, оскільки прокурор неодноразово оголошував обвинувальний акт, непередбачені ст. 412 КПК України, як істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть скасування судвого рішення. При цьому, захиснику була надана можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі захисника не міститься передбачених законом підстав для скасування вироку суду в частині вирішення цивільного позову, так як, згідно ст. 118 ч. 1 п. 3, 124 КПК України, у разі ухвалення обвинуваченого вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Сторона захисту не була позбавлена можливості після отримання обвинувального акту, в якому були зазначені процесуальні витрати, а також після отримання позовної заяви потерпілого ОСОБА_9 , ставити питання про залучення цивільного відповідача.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника підтвердження не знайшли, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, передбачених законом підстав для скасування вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409-412, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року, яким ОСОБА_10 засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 п.п. 2,3 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 14.12.2015 року, о 10:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4