Справа№ 640/8043/15-к
н/п 1-кп/640/365/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 Київський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11
1) 07.07.1998 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 145 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
2) 25.01.1999 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 102, 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 27.08.2001 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ст. 17, ч.3 ст. 81, 42, 43 КК України (в редакції 1960 р.) з урахуванням рішення Апеляційного суду Харківської області від 22.11.2001 р. до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 14.11.2007 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 11.04.2015 р. приблизно о 02-00 год., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у нежитлове приміщення, з корисливих мотивів, прибув до нежитлового приміщення КП «ХМНЦ», яке розташоване по пл. Конституції, 16-А в м. Харкові, де через вікно проник до приміщення на другий поверх, потрапивши до кабінету директора підприємства, де реалізуючи свій умисел, почав шукати в приміщенні грошові кошти та цінне майно, але був помічений черговою ОСОБА_10 , яка зайшла до вказаного кабінету.
ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_10 , маючи раптово виниклий умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, взяв предмет, схожий на ніж (канцелярський ніж), який знаходився в кабінеті, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, направив вказаний предмет в сторону ОСОБА_10 , який остання сприймала як ніж та реальну загрозу її життю та здоров`ю, погрожуючи її життю та здоров`ю, якщо вона не вкаже місцезнаходження грошових коштів та цінного майна. Виявивши комп`ютерну техніку, з метою підшукання транспорту для її вивезення, під приводом купівлі цигарок, тримаючи потерпілу ОСОБА_10 за руку, вивів її на вулицю, погрожуючи розправою. Але потерпілій ОСОБА_10 вдалося втекти.
ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що остання може викрити його протиправні дії, повернувся до зазначеного приміщення, де заволодів майном: ноутбуком «Сони», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1689 від 27.04.2015 р. 2703 грн., який належить ОСОБА_11 та сумкою з грошовими коштами в розмірі 50 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ становить 1171,77 грн. та 245 грн., які належать потерпілій ОСОБА_10 .
В подальшому з місця вчинення злочину скрився, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на зазначені суми.
ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе визнав частково, оспорюючи кваліфікацію його дій органами досудового розслідування та пояснив, що прибувши 11.04.2015 р. о 2-00 год. у приміщення КП «ХМЦН» по пл. Конституції, 16-А в м. Харкові, він мав умисел на скоєння крадіжки чужого майна шляхом проникнення в нежитлове приміщення. Але коли він почув шаги у коридорі, він злякався та схопив перший ліпший предмет, схожий на ніж (канцелярський ніж) для самооборони, не очікувавши, що може зайти жінка, не маючи намір вчиняти напад на особу, яка йшла на шум. Тобто не мав наміру на скоєння грабіжу поєднаного насильством. Після того, як потерпіла зайшла до кімнати, він посадив її на стіл, попередивши, що не спричинить їй зла. Він запитав у потерпілої де знаходяться гроші. В цей час ножа у нього в руках не було. При цьому він неодноразово виходив із кімнати, де знаходилась потерпіла, приніс келихи та пляшку із шампанським, відкупорив пляшку, наливав шампанське. Стверджує, що утримував потерпілу лише для того, щоб вона не викликала міліцію. Наміру вилучити належне потерпілій майно, він не мав. Вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 та ч.1 ст. 146 КК України.
Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, його винуватість підтверджується наступними доказами на підтвердження встановлених судом обставин:
- поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , а саме, що вона працює на підприємстві КП «ХГЦН, яке розташоване по пл. Конституції, 16-А в м. Харкові. В ніч на 11.04.2015 р. вона чергувала на підприємстві. Приблизно о 02-00 год. вона вийшла в коридор та почула звук зі сторони кімнати № 2. Коли зайшла до кабінету директора, то побачила відкрите вікно та перед собою незнайомого чоловіка, який тримав в правій руці предмет, схожий на ніж, вона злякалась та стала кричати, на що чоловік сказав, щоб вона не кричала. Вона намагалась розглядіти що це за людина, але він їй сказав, щоб вона на нього не дивилась та мовчала. Потім він їй наказав сісти за приставний стіл до стола директора, а сам став навпроти неї. В цей час вона звернула увагу, що шафи відкриті, на стільці лежить портфель від ноутбука, ноутбука на столі вже не було, а на приставному столі стояла пляшка шампанського та коробка цукерок, та були розборсані документи. Він став її утішати, що її не буде чіпати та запропонував випити шампанське, приніс два келихи із сусідньої кімнати. Вона відмовилась, весь час сиділа з опущеною головою. В цей час він розповідав про себе. Потім почав вимагати віддати йому гроші, які маються в офісі. Також оглядав оргтехніку, яка знаходилась в приміщенні. В цей час він зателефонував комусь по телефону і просив надати йому автомобіль для вивозу оргтехніки. При цьому повідомив, що заложницю бере на себе. Їй він повідомив, що буде з нею щось робити, але що не знає. Також він сказав включити в кабінеті світло для огляду кабінету. Просив дати йому сигарети. Потім сказав, що вона разом з ним піде купувати сигарети і запропонував їй одягнутися, вона пішла до свого кабінету, одягнулась, після чого вони пішли на вулицю. По дорозі він сказав взяти з собою гроші, вона достала 100 грн. Він її постійно тримав за руку. Коли вони вийшли на вулицю, направились в бік метро станції «Радянська», потім повернули до кафе «Юність», перейшли на вул. Пушкінську, де підійшли до кіска «Кулиничі». Вона весь час просили відпустити її, але він повідомив, що не відпустить, оскільки вона повідомить в міліцію. Але їй вдалось збігти від нього. Вона чулу, як він біг за нею, але їй вдалось забігти в кафе, де вона попросила викликати міліцію та повідомили про те, що з нею сталося. Після чого вона пішла до офісу, двері в приміщення були відкриті. В кабінеті директора на столі вона побачила мобільний телефон, який належав невідомому. На столі у директора не було ноутбука, а в її кабінет була відсутня її сумка, в якій знаходився гаманець та 50 доларів США. Також пояснила, що дії обвинуваченого з ножем в руках вона сприймала як реальну погрозу для свого здоров`я та життя, оскільки він жестикулював ножем перед її обличчям та постійно їй нагадував, що щось з нею буде робити. Від цивільного позову, заявленого на досудовому слідстві, відмовилась;
- поясненнями потерпілого ОСОБА_11 директора КП «ХМЦН», а саме, що 10.04.2015 р. о 17-00 год. у них закінчився робочий день, на чергуванні в будівлі залишилась ОСОБА_10 11.04.2015 р. вночі йому зателефонувала остання та повідомила, що до приміщення проник невідомий, який погрожував їй ножем, після чого викрав її сумку з майном та його ноутбук. Коли він приїхав до Центру, там вже знаходились співробітники міліції. Зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо що трапилось. Після того, як він оглянув свій робочий кабінет, виявив пропажу окулярів в металевій оправі, які для нього ніякої цінності не представляють. Було викрадено його ноутбук, який коштує з урахуванням ізносу 8000 грн. Від цивільного позову, заявленого на досудовому слідстві, відмовився;
- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 11.04.2015 р., складеного слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_11 в період часу з 04 год. 40 хв. до 07 год. 10 хв. оглядалось приміщення, розташоване по АДРЕСА_2 , де був скоєний злочин обвинуваченим ОСОБА_8
( т. 1 а.с. 11-13);
- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2015 р., складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих в період часу з 16 год. 40 хв. до 17 год. 10 хв., потерпіла впізнала ОСОБА_8 , як особу. яка 11.04.2015 р. скоїла відносно неї злочин, яким зафіксовано порушену обстановку, зафіксовано відсутність ноутбука, як предмету кримінального правопорушення, наявність канцелярських приладів, серед яких було знаряддя вчинення кримінального правопорушення, виявлено та вилучено сліди пальців рук, в тому числі, Які належать ОСОБА_13
(т. 1 а.с. 30 33);
- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 р., складеного ст слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год. 10 хв. потерпіла ОСОБА_10 розповіла та показала на місці як та при яких обставинах відносно неї 11.04.2015 р. було скоєно злочин
(т. 1 а.с. 83 90);
- даними, що містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 17.04.2015 р. складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих в період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. потерпілій ОСОБА_10 пред`явлені для впізнання речі, серед яких вона впізнала гаманець, який у неї було викрадено 11.04.2015 р., якій було вилучено у обвинуваченого за місцем мешкання
(т.1 а.с. 90 93);
- даними, що містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 14.04.2015 р. складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих в період часу з 11 год. 40 хв. до 12 год. 00 хв. потерпілому ОСОБА_11 пред`явлені для впізнання речі, серед яких він впізнав окуляри, які у нього було викрадено 11.04.2015 р., якій були вилучені у обвинуваченого за місцем мешкання
(т.1 а.с. 104 - 107);
- даними, що містяться в протоколі одночасного допиту осіб від 17.04.2015 р.. складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 40 хв., де потерпіла надала свої пояснення щодо обставин скоєння відносно злочину, а обвинувачений не оспорював фактичні обставини, викладені потерпілою
(т. 1 а.с. 116 122);
- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.04.2015 р., складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в період часу з 15 год. 30 хв. до 1 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_8 розповів та показав на місці як та при яких обставинах ним було скоєно злочин відносно 11.04.2015 р. відносно потерпілої ОСОБА_14
(т. 1 а.с. 123 130);
- даними, що містяться у висновку експерту відділу техніко-криміналістичного забезпечення ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області від 16.04.2015 р., згідно до якого проводилось дактилоскопічне дослідження предметів, вилучених з місця скоєння злочину 11.04.2015 р. з приміщення, розташованого по пл. Конституції. 16-А в м. Харкові, згідно до якого встановлені в результаті порівняльного дослідження співпадаючі ознаки між слідом та відбитком, в своїй сукупності створюють індивідуально-характерний комплекс і достатні для висновку про те, що дані сліди залишені середнім пальцем правої руки, безіменним пальцем правої руки та великим пальцем правої руки ОСОБА_8
(т. 1 а.с. 134 145);
- даними, що містяться у висновку товарознавчої експертизи № 1689 від 27.04.2015 р., якою встановлена вартість викраденого у потерпілих майна
(т.1 а.с. 162 164);
- даними, які містяться в протоколі огляду предметів від 17.04.2015 р., складеного ст. слідчим СО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до якого в присутності понятих в період часу з 17 год. 30 хв. до 17 год. 50 хв. було оглянуто ніж канцелярський вилучений з місця скоєння злочину
(т.1 а.с. 1166 - 167);
Крім того, судом оглянуто речовий доказ, вилучений в порядку, передбаченому КПК України, а саме канцелярський ніж за наслідком огляду якого слід зазначити про фізичні характеристики (довжина, вага, матеріал), які подібні до ножа, який з-поміж іншого впізнала потерпіла та обвинувачений як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_8 доведеною повністю.
ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення.
За скоєне ОСОБА_8 підлягає відповідальності.
Разом з тим, обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_9 оспорюють правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вказують на відсутність в діях ОСОБА_8 умислу на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій) (ч. 3 ст. 187 КК України), та наявність в його діях таємного викрадення чужого майна (ч. 3 ст. 185 КК України).
Суд критично оцінює доводи обвинуваченого та захисту виходячи з наступного.
Зазначені доводи спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи попередженим за ст. 384 КК України дала в суді пояснення щодо протиправних дій обвинуваченого відносно неї. При цьому пояснила суду, що дії обвинуваченого з ножем в руках вона сприймала як реальну погрозу для свого здоров`я та життя, оскільки останній жестикулював ножем перед її обличчям та постійно їй нагадував, що щось з нею буде робити, якщо вона буде перешкоджати заволодінню майном.
При цьому обвинувачений не заперечував того факту, що почувши в коридорі шаги, він схопив зі стола канцелярський ніж, та побачивши потерпілу, направив його в сторону потерпілої. Крім того, при промові в суді останнього слова, обвинувачений зазначив про те, що він зрозумів, що скоює розбій, маючи досвід при скоєнні раніше злочинів, за які він відбував покарання.
Так, розбій усічений склад злочину. Він вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, чи заволоділа винна особа чужим майном.
Згідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій, як злочин проти власності, а значить злочин, вчинений з корисливим умислом, - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психологічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильна, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякування негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, що з огляду на відомості, повідомлені потерпілою дійсно мало місце. Погроза являє собою дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно.
Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення слід зазначити, про наявність корисливого умислу у ОСОБА_8 , спрямованого на заволодіння невідомими на той час речами, який заздалегідь виник, ще до проникнення на територію КП. Починаючи реалізувати умисел, спрямований на крадіжку остатній проник до службового кабінету та почав шукати грошові кошти та цінності. Після цього, продовжуючи мати корисливий умисел та бажаючи створити сприятливі умови для заволодіння чужим майном обвинувачений бере ніж та погрожує потерпілій ОСОБА_12 застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я, яке, з огляду на раніше зазначені доводи потерпіла сприймала як реальне, чим дії ОСОБА_8 з крадіжку переходять у розбійний напад, спрямований на заволодіння майном КП та вважаючи, що потерпіла ОСОБА_12 , яка перебувала у нічний час на території приміщення знає про місцезнаходження необхідного обвинуваченому майна, при цьому зберігаючи заздалегідь виниклий умисел на його заволодіння, але вже шляхом погрози насильства, чим ОСОБА_8 закінчує вчиняти об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 187 КК України, однак продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на заволодіння ноутбуком, який обвинувачений почав складати для. більш зручного транспортування, окулярами та грошовими коштами, які належать потерпілій, зберігаючи при цьому обстановку погрози застосування насильства. Після цього, зберігаючи корисливий умисел, спрямований вже на заволодіння конкретними речами, які він почав підготовлювати вході вчинення розбійного нападу, ОСОБА_13 повертається та вчиняє дії, які свідчать про закінчення реалізації умислу, який виник до проникнення на територію КП, переріс в розбійний напад, та був спрямований на заволодіння інкримінованими матеріальними цінностями, які були у приміщення КП.
З огляду на зазначені вище обставини, дії ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Тому доводи захисту про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 146 КК України суд не приймає до уваги. Зміна правової кваліфікації або обсяг обвинувачення відповідно до вимог ст. 338 КПК України покладено виключно на прокурора.
Судом вивчались дані, що характеризують ОСОБА_8
ОСОБА_8 , на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває. Даних, які характеризують останнього як особу за місцем проживання, матеріали кримінального провадження не містять. Раніше судимий за скоєння корисливих злочинів.
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_8 , його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
При зазначених обставинах, з урахуванням даних про особу ОСОБА_8 наслідків які настали від скоєного кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України, вважаючи зазначене покарання необхідним для попередження та скоєння інших злочинів та правопорушень.
Від цивільних позовів потерпілі відмовились.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд залишає міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі, в зв`язку з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та з метою забезпечення виконання вироку.
Керуючись статтями 176, 177 178, 183, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Початок строку відбуття покарання обчислювати з 11 квітня 2015 року, тобто з моменту затримання.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої та дактилоскопічної експертиз стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 у розмірі 2516 (дві тисячі п`ятсот шістнадцять) грн. 58 коп. на користь держави.
Речові докази, вилучені у ОСОБА_8 , а саме:
чоловіча куртка чорного кольору, окуляри повернути останньому;
мобільний телефон «TV Mobile» та сім-картку знищити, які знаходяться в камері зберігання речових доказів.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний судом м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3