Справа № 711/8233/2012
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.09.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: прокурора ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу за апеляційними скаргами: старшого прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_8 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.08.2014.
1) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поздимир Радехівського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік;
на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, а за ч.1 ст.222 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу злочину;
2) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік;
на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
3) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_3 визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік;
на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, а за ч.1 ст.364 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.
Запобіжний захід щодо кожного підсудного залишено попередній підписку про невиїзд.
Згідно оскарженого вироку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими вслужбовому підробленні, а саме: у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів ОСОБА_8 ; внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей усі підсудні, інше підроблення офіційних документів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за таких обставин.
Так, в кінці вересня «2014» року (описка у вироку, яка не виправлена місцевим судом з обвинувального акту вбачається дата «кінець вересня 2004 року) ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді голови правління ВАТ «Закарпатсько-галицьке шляхово-будівельне управління» (далі ВАТ «ЗГШБУ»), будучи службовою особою, з метою незаконного отримання коштів з державного бюджету, в порушення вимог п. 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000, вніс в акт № 1 приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в (далі акт № 1 форми КБ-2в), а також в довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3 (далі довідка КБ-3) за вересень 2004 року (обидва) завідомо неправдиві відомості, що нібито генпідрядником ВАТ «Загалшляхбуд» на підставі договору підряду № 38 від 10.09.2004, в період з 01 по 24.09.2004 на об`єкті «Міст через річку Тересва в с. Ганичі Тячівського району» (далі «Міст через р. Тересва») виконано будівельні підрядні роботи на суму 217 005,60 грн., які в дійсності не виконувались.
При цьому, ОСОБА_8 в акті № 1 форми КБ-2в та довідці КБ-3 вказав назву об`єкту «Міст через р. Тересва, в с. Ганичі Тячівського району», оскільки субвенція з бюджету Закарпатської області виділена на відновлення цього об`єкту, хоча фактично товариство (ВАТ «ЗГШБУ») виконувало роботи згідно проектно-кошторисної документації на об`єкті «Відбудова захисних дамб на р. Тересва, в с. Ганичі Тячівського району» (ділі «Відбудова захисних дамб»).
Крім цього, ОСОБА_8 , з метою підтвердити витрати товариства, об`єм виконаних робіт та їх вартість, призначив виконавцем робіт по об`єкту «Відбудова захисних дамб» працівника ВАТ «ЗГШБУ» ОСОБА_9 , якому доручив на підставі складених ним ( ОСОБА_8 ) неправдивих акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за вересень 2004 року, скласти первинні бухгалтерсько-облікові документи та вказувати у всіх документах назву об`єкта «Міст через р. Тересва».
В кінці вересня 2004 року ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді виконроба ВАТ «ЗГШБУ», не усвідомлюючи намірів ОСОБА_8 , для підтвердження вигаданих обсягів робіт у акті № 1 форми КБ-2в та їх вартості у довідці КБ-3 за вересень 2004 року, склав завідомо неправдиві документи та вніс до них завідомо неправдиві відомості про виконання працівниками ВАТ «Загалшляхбуд» робіт на об`єкті «Міст через річку Тересва».
В кінці вересня 2004 року голова Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та її виконкому ОСОБА_10 , будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, що уповноважена на виконання функцій держави та наділена організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями, державним службовцем, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно в інтересах ОСОБА_8 , сприяв в отриманні останнім бюджетних коштів, знаючи, що в період з 01 по 24.09.2004 працівники ВАТ «ЗГШБУ» підрядних робіт на об`єкті «Міст через річку Тересва» не виконували, підписав та завірив завідомо неправдиві вказані вище документи: акт № 1 форми КБ-2в та довідку КБ-3 на загальну суму 217 005,60 грн.
05.10.2004 ОСОБА_8 з метою одержання коштів з Управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації (далі УКБ Закарпатської ОДА) в сумі 217 005,60 грн., представляючи ВАТ «ЗГШБУ», як підрядник, уклав договір № 59 на відновлення мосту через річку Тересва в с. Ганичі Тячівського району із замовником головою Ганичівської сільської ради ОСОБА_10 та платником УКБ Закарпатської ОДА.
06.10.2004 ОСОБА_8 подав вказані вище завідомо неправдиві документи: акт № 1 форми КБ-2в та довідку КБ-3 на суму 217 005,60 грн. до оплати головному розпоряднику бюджетних коштів, в УКБ Закарпатської ОДА, і останнім 07.10.2004 дану суму коштів перераховано згідно платіжного доручення № 67 на рахунок ВАТ «ЗГШБУ» в Міжгірському відділенні ЗОФ АППБ «Аваль», за виконані на протязі вересня 2004 року підрядні будівельні роботи на об`єкті «Міст через річку Тересва в с. Ганичі Тячівського району».
Крім того, в кінці жовтня 2004 року ОСОБА_8 , в порушення вимог п. 3.3.9 ДБН Д. 1.1-1-2000, склав акт № 2 приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в за жовтень 2004 року, також довідку про вартість виконаних робіт форми № КБ-3 за жовтень 2004 року, в які вніс завідомо неправдиві відомості, що нібито генпідрядником ВАТ «ЗГШБУ`на підставі договору підряду № 38 від 10.09.2004 виконано підрядні будівельні роботи на об`єкті «Міст через річку Тересва» та товариство мало витрати на суму 172 987 грн.
При цьому, ОСОБА_8 знову в акті приймання виконаних робіт та довідці про їх вартість за жовтень 2004 року вказав назву об`єкта «Міст через річку Тересва».
Після складання завідомо неправдивих документів ОСОБА_8 доручив виконавцю робіт ОСОБА_9 скласти первинні бухгалтерсько-облікові документи для підтвердження вигаданих ним витрат товариства, об`ємів виконаних робіт, їх вартості та вказувати у всіх документах назву об`єкта «Міст через річку Тересва».
В кінці жовтня 2004 року ОСОБА_9 умисно склав завідомо неправдиві документи та вніс до них завідомо неправдиві відомості про виконання працівниками ВАТ «ЗГШБУ» робіт на об`єкті «Міст через річку Тересва».
В кінці жовтня 2004 року сільський голова ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, в інтересах голови правління ВАТ «ЗГШБУ» ОСОБА_8 , сприяв в отриманні останнім матеріальних благ, особисто не визначивши фактичних об`ємів виконаних робіт цим товариством та не залучивши до цього спеціалістів-будівельників; як замовник підписав та завірив акт приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2 в та довідку форми КБ-3 за жовтень 2004 року на загальну суму 172 987 грн.
27.10.2004 ОСОБА_8 , з метою отримання коштів з УКБ Закарпатської ОДА, представляючи ВАТ «ЗГШБУ», як підрядник уклав договір № 78 на відновлення мосту через річку Тересва, в с. Ганичі Тячівського району, із замовником головою Ганичівської сільської ради та платником УКБ Закарпатської ОДА, відповідно до якого платник зобов`язався перерахувати кошти в сумі 142 994 грн. на розрахунковий рахунок підрядника після підписання і прийняття робіт замовником згідно актів за формою КБ-2 та довідки форми КБ-3, а підрядник перерахувати платнику 1 відсоток від суми загальної вартості оплачених підрядних робіт, що складає 1 430 грн.
29.10.2004 ОСОБА_8 подав завідомо неправдиві документи, а саме: акт № 2 форми №КБ-2в та довідку форми КБ-3 за жовтень 2004 року на суму «172 987 грн.» до оплати головному розпоряднику коштів УКБ Закарпатської ОДА і 29.10.2004 з рахунку останнього платіжним дорученням № 90 перераховано на відкритий в Міжгірському відділенні ЗОФ АППБ «Аваль» рахунок для ВАТ «ЗГШБУ» кошти в сумі 142 994 грн., однак всю суму, заявлену в акті приймання виконаних робіт та довідці про вартість виконаних робіт йому оплачено не було.
21.12.2004 ОСОБА_8 знову, з метою заволодіння коштами, представляючи товариство, як підрядник уклав договір № 108 на відновлення мосту через річку Тересва в с. Ганичі Тячівського району із вказаними вище замовником та платником, відповідно до якого останній зобов`язався перерахувати кошти в сумі 29 993 грн. на розрахунковий рахунок підрядника після підписання і прийнятя робіт за актом форми КБ-2 та довідкою форми КБ-3, а підрядник перерахувати платнику 1 відсоток від суми загальної вартості оплачених підрядних робіт, що складає 300 грн.
23.12.2004 платіжним дорученням № 126 з рахунку УКБ Закарпатської ОДА перераховано на вказаний вище рахунок ВАТ «ЗГШБУ» кошти в сумі 29 993 грн., всього 29.10 та 23.12.2004 172 987 грн.
Крім того, як визнав Тячівський районний суд, не знайшло свого підтвердження пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення в тому, що він в період з 01 по 30.09.2004 та з 01 по 30.10.2004, зловживаючи своїм службовим становищем за вказаних вище обставин, надав як службова особа суб`єкта господарської діяльності завідомо неправдиву інформацію органам державної влади, місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з метою одержання субсидій, у зв`язку з чим його виправдано за ч.1 ст.222 КК України.
Також судом визнано таким, що не знайшло свого підтвердження й обвинувачення органом досудового розслідування сільського голови с. Ганичі Тячівського району ОСОБА_10 за ч.1 ст.364 КК України за таких обставин.
Так, ОСОБА_10 обвинувачувався в тому, що він, як сільський голова та голова виконкому вказаної місцевої ради, в період з 01 по 30.09.2004 та з 01 по 30.10.2004 в с. Ганичі, особою, щодо якої Законом України «Про боротьбу з корупцією» встановлені спеціальні обмеження, згідно делегованих йому функцій замовника Тячівською РДА та зобов`язань, що на нього покладались відповідно до укладеного ним договору № 38 від 10.09.2004, як замовник будівельних підрядних робіт зобов`язаний був контролювати та здійснювати технічний нагляд за виконанням відповідних робіт підрядником ВАТ «ЗГШБУ», а також прийняти закінчені роботи, однак, зловживаючи своїм службовим становищем на користь голови правління ВАТ «ЗГШБУ» ОСОБА_8 , умисно сприяв йому, використовуючи своє службове становище, в отриманні ОСОБА_8 матеріальних благ незаконному отриманні субвенцій із державного бюджету, а саме: не визначивши фактичних об`ємів виконаних робіт товариством ВАТ «Загалшляхбуд» особисто та, не залучивши до цього спеціалістів-будівельників, як замовник, незаконно підписав та видав акти № 1 та № 2 приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2 за вересень і жовтень 2004 року та довідку про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за вересень і жовтень 2004 року на загальну суму 389 992,60 грн., в які ОСОБА_8 вніс неправдиві відомості.
Вказані дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.364 КК України як зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади або службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом прав, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. За вказаною статтею кримінального закону ОСОБА_10 судом виправдано з посиланням на те, що вказані вище дії цього підсудного охоплюються ч.1 ст.366 КК України, за якою ОСОБА_10 визнаний винуватим та диспозиція якої визначає цей злочин саме у сфері службової діяльності, а тому, як визнав суд, додатковій кваліфікації за ч.1 ст.364 КК України такі дії не підлягають, що «узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в його постанові від 24.10.2013 № 5-38кс13» (т.18, а.с. 166-188).
В апеляції прокурор вказує на незаконність вироку Тячівського районного суду від 01.08.2014, оскільки вважає, що такий постановлено судом з істотним порушенням кримінально-процесуального закону (1960 року), через неправильне встановлення судом фактичних обставин справи та неповноту судового розгляду, а тому просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що місцевим судом не дано належної оцінки усім доказам, які, зокрема, стверджують пред`явлене підсудним обвинувачення.
В апеляції захисник ОСОБА_6 просить вказаний вирок в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України скасувати і за цим обвинуваченням підсудного виправдати (закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.6, ст.376 КПК (1960 р.), в решті залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначає, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 передбаченого ч.1 ст.366 КК України злочину не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки даним кримінальним законом не встановлено відповідальності за підробку чи внесення неправдивих даних до простих документів диспозицією вказаної статті передбачено кримінальну відповідальність за підробку саме офіційних документів, яких ОСОБА_8 не складав і відомості у такі не вносив.
Вважає, що ні досудовим, ні судовим слідством не доведено факт внесення ОСОБА_8 до офіційних документів неправдивих відомостей, не встановлено, чи внесена ним інформація відповідала, або ж не відповідала дійсності.
Крім того, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 02.03.2012 № 102 (т.17, а.с. 14-31), ВАТ «Загалшляхбуд» у 2004 році перевиконало обсяг робіт по розчистці русла р. Тересва, в с. Ганичі Тячівського району.
Суд першої інстанції в оскарженому вироку безпідставно посилається, як на докази вини ОСОБА_8 на банківські виписки про перерахування УКБ Закарпатської ОДА на рахунок ВАТ «Загалшляхбуд» 07 та 29.10.2014, 23.12.2004 коштів в сумах відповідно: 217 005,6, 142 994 та 29 993 грн. (т.3, а.с. 88,89,106), яких ОСОБА_8 не підробляв та не міг цього зробити.
На думку захисту, з усіх наведених вище документів офіційними є лише: договір, довідки та акти виконаних робіт, відомості в яких, як встановлено зазначеною експертизою (т.17, а.с. 14-31), повністю відповідають дійсності.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка частково визнала апеляцію захисника в частині необхідності скасування оскарженого вироку через неповноту судового розгляду, апеляцію прокурора підтримала повністю та просила скасувати оскаржений вирок з наведених у ній підстав, а справу направити до того ж місцевого суду на новий розгляд в іншому складі, доводи підсудного та його захисника, які заперечили проти апеляції прокурора, підтримали подану захисником ОСОБА_6 апеляцію та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово підсудного ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія апеляційного суду визнає, що наведені вище апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Вказані вище апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 вже були предметом апеляційного розгляду, які ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27.01.2015 залишені без задоволення, а вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.08.2014 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2015 касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_8 задоволено частково, вказану вище ухвалу апеляційного суду від 27.01.2015 скасовано лише щодо мотивів відмови в апеляційній скарзі захисника про незаконність засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України, а відповідно до ст.395 ч.2 КПК України (1960 року (у зв`язку з тим, що обвинувачення усіх підсудних за ч.1 ст.366 КК України тісно пов`язане) й щодо засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.1 ст.366 КК України, а кримінальну справу в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд.
Оскільки прокурором не подано касаційну скаргу на зазначену вище ухвалу апеляційного суду від 27.01.2015 в частині залишення без змін вироку Тячівського районного суду щодо виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.222 КК України, а ОСОБА_10 за ч.1 ст.364 КК України, при новому апеляційному розгляді апеляційна скарга прокурора з цих підстав не розглядається, з урахуванням мотивів прийнятого судом касаційної інстанції вказаного рішення.
Тому, апеляційна скарга прокурора розглядається апеляційним судом лише в частині, що стосується посилання прокурора на істотне порушення судом першої інстанції кримінально-процесуального закону (1960 року), що полягає в неповноті судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині визнання винуватими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та призначення їм покарання за ч.1 ст.366 КК України.
Згідно вимог ст.323 КПК України 1960 рокувирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні та ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.
Відповідно до ст.ст. 5,15 КПК ніхто не може бути притягнутий як обвинувачений інакше ніж на підставах і в порядку, встановлених законом, а також не може бути визнаний винним у вчиненні злочину та підданий кримінальному покаранню інакше як відповідно до закону.
Статтею 67 КПК передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази для суду не мають наперед встановленої сили.
Постановляючи оскаржений вирок щодо підсудних, судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вказаних вимог кримінально-процесуального закону.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, судом першої інстанції допущено такі істотні порушення кримінально-процесуального закону (1960 року), які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обгрунтований і справедливий вирок та є безумовною підставою для його скасування з поверненням даної кримінальної справи на новий судовий розгляд.
Так, судом першої інстанціїу вироку відображено лише суть показань свідків, які зазначали про виконання ними певного обсягу робіт на вказаному вище об`єкті, або своїх обов`язків, однак не вказано, які із цих показань свідчать про підробку тих чи інших документів ОСОБА_8 та іншими підсудними.
Не дано оцінки судом першої інстанції і показанням свідка ОСОБА_11 , яку за клопотанням ОСОБА_8 допитано в судовому засіданні (т.18 а.с.120,158-159), яка також показала, що об`єкти «міст через річку Тересва в с.Ганичі Тячівського району» та «відбудова захисних дамб на річці Тересва в с.Ганичі Тячівського району» можуть бути одним і тим самим об`єктом. Ці показання взагалі не відображені у вироку суду, а отже їм і не дано оцінки, не зазначено з яких причин їх відкинуто.
Крім того, судом у вироку не дано оцінки висновку будівельно-технічної експертизи (т.17, а.с.14-31), відповідно до якого обсяг виконаних робіт, визначених відповідно до даних протоколу відтворення від 02.02.2012, частково не відповідає актам виконаних робіт ВАТ «Загалшляхбуд» за вересень-жовтень 2004 року, зокрема обсяг виконаних робіт є більшим, ніж зазначено у актах виконаних робіт, на підставі яких на рахунок ВАТ «Загалшляхбуд» перераховувались кошти за виконані підрядні будівельні роботи.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані суперечності, а зіславшись у вироку на висновок будівельно-технічної експертизи, як на доказ вини засуджених, не зазначив про підроблення яких саме документів (актів, довідок, договорів) свідчить висновок будівельно-технічної експертизи. Не надаючи відповідної оцінки висновку вказаної експертизи, суд не дотримався вимог ч.4 ст.75 КПК України 1960 року, відповідно до яких висновок експерта для суду хоча й не є обов`язковим, однак незгода з ним повинна бути мотивована у вироку.
З цих підстав та з урахуванням ухвали ВСС України від 16.07.2015, оскаржений сторонами вирок підлягає скасуванню в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_8 , з поверненням кримінальної справи на новий судовий розгляд до того ж місцевого суду, однак в іншому складі суддів.
Оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні взаємопов`язаних дій, постановлений щодо останніх двох вирок Тячівського районного суду від 01.08.2014 в порядку ч.2 ст.365 КПК України (1960 року) підлягає скасуванню й щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині засудження їх за ч.1 ст.366 КК України.
Під час нового розгляду справи в суді першої інстанції слід виконати вимоги глав 25-28 КПК (1960 р.), ретельно дослідити усі наявні у ній докази, дати їм правову оцінку, перевірити усі доводи, наведені в запереченні проти обвинувачення ОСОБА_8 , клопотанні захисника ОСОБА_6 (т.18, а.с.76-77, 147-152), його апеляційній та касаційній скаргах та постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
На підставі наведеного та керуючись п. 11,15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст.ст. 365-367,370,374,377КПК України 1960 року, апеляційний суд
У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.08.2014 в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати, а кримінальну справу в цій частині повернути на новий судовий розгляд до того ж місцевого суду, але в іншому складі суддів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту ї проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: