Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11а-354/2010 рік. Головуючий 1-ї інстанції Котьо І.В.
Категорія: ст.166 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - Червоненка В.Я.,

суддів: -ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю прокурора -Литвиненка О.О.,

представника служби

у справах неповнолітніх ОСОБА_3,

захисника засудженої ОСОБА_4С .адвоката

- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 на вирок місцевого Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2010 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Херсона, громадянка України, українка, не працююча, що мешкає в м..Херсоні по вул. 11 -я Північна, 136, раніше не судима,

- визнана винною та засуджена за ст.166 КК України до 2-х років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Також вказаним вироком з засудженої стягнені судові витрати, повязані з проведенням судово-психологічної експертизи в сумі 626 грн.

Міру запобіжного заходу в відношенні засудженої підписку про невиїзд суд залишив до набрання вироком чинності .

ОСОБА_4 визнана винною в тому, що, будучи матір'ю малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, злісно не виконувала обов'язки по вихованню своєї дитини, передбачені ст. 150 СК України, ст. 6 п.5 Закону України «Про загальну середню освіту», передбачаючих, що відповідальність за отримання загальної середньої освіти дітьми І покладається на Їх батьків, обов'язків, передбачених ст.ст. 12, 19 Закону України «Про охорону дитинства» та що спричинило тяжкі наслідки.

Так, приблизно з 2005 року ОСОБА_4 не займається вихованням доньки, залишає її без догляду, не турбується про її духовний та духовний розвиток, в результаті чого ОСОБА_6 була залишена на другий навчальний рік у першому класі в звязку з систематичними прогулами без поважних причин та не освоєнням учбової програми. В результаті злочинних дій підсудної настали тяжкі наслідки в вигляді недостатнього рівня психічного розвитку малолітньої ОСОБА_6, який не відповідає її віку.

В апеляціях:

- засуджена ОСОБА_4, вважає вирок суду незаконним, таким, що підлягає скасуванню, так як доказів аморальної поведінки чи зловживання нею спиртними напоями в ході досудового слідства не добуто, вона як мати позитивно характеризується, займається в міру можливості вихованням доньки, незважаючи на роботу як в денну, так і в нічну зміну, дитина добре навчається в 4 класі, вона оплачує її перебування у групі продовженого дня, донька має позитивну педагогічну характеристику, тому висновки суду, викладені в вироку, не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не врахував при винесенні вироку, що дитина пропускала навчання з приводу хвороби, так як потребує санаторно курортного лікування, декілька разів лікувалася в протитуберкульозному санаторії.

Не погоджується з висновком судово-психологічної експертизи, так як висновки практикуючого психолога ОСОБА_7 та результати обстеження психолога школи від 13.08.2009 року, надані суду, спростовують висновки зазначеної експертизи. Ставить під сумнів акт обстеження житлових умов без її відома та характеристику, написану працівником міліції.

Вважає, що тяжкі наслідки, передбачені ст.166 КК України, по справі відсутні.

Просить вирок суду скасувати та кримінальну справу відносно неї закрити.;

- захисник засудженої адвокат ОСОБА_5 теж порушує питання про скасування вироку та закриття провадження по справі, посилаючись на аналогічні обставини, а також неповноту та односторонність судового слідства, в результаті чого не вияснено ряд питань, які мають істотне значення по справі, а саме, щодо наявності тяжких наслідків як кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст.166 КК України. Суд безпідставно не допитав ряд свідків, не витребував ряд документів, в тому числі дані про особу ОСОБА_4, відхиливши його та підсудної клопотання.

На його думку, по справі наявні ряд обставин , не досліджених судом , які виключають кримінальну відповідальність ОСОБА_4 та не дослідженою версія захисту щодо генетичних причин відставання дитини. Ставить під сумнів і висновки судово-психологічної експертизи з мотивів, зазначених в апеляції засудженої та з тих підстав, що експерту не було надано матеріалів щодо результатів навчання ОСОБА_6 в школі , стану ї здоровя , потреби в систематичному лікуванні в обласному пульмо логічному санаторії, тощо. За таких обставин висновки вказаної експертизи на його думку є необєктивними, та вважає необхідним призначення по справі комплексної психолого психіатричної експертизи, в тому числі і в відношенні самої підсудної ОСОБА_4, яка закінчила лише 3 класи загальноосвітньої школи.

Ставить під сумнів законність зібраних по справі в ході досудового слідства доказів. Вважає відсутніми докази вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України.

Також вважає, що безпідставно досудове слідство по справі проведено транспортною прокуратурою.

Вислухавши доповідача по справі, захисника засудженої ОСОБА_5, який підтримав апеляційні вимоги як свої, так і засудженої ОСОБА_4, представника служби у справах неповнолітніх та думку прокурора, які просила вирок суду залишити без змін, а апеляції засудженої та захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляції засудженої та її захисника підлягають задоволенню частково з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України підставами для скасування судових рішень є, зокрема, однобічність і неповнота судового слідства , невідповідність висновків суду , викладених у вироку , фактичним обставинам справи , невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого .

Відповідно вимогам ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, докази повинні бути оцінені на основі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності . Відповідно постанові Пленуму Верховного Суду України „Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" від 29.06.1990 року № 5 (із змінами, п.9) в судовому засіданні повинні бути досліджені всі зібрані на досудовому слідстві докази.

Ці вимоги судом при постановлені вироку не були дотримані.

Так, поза увагою суду залишилися ряд наявних у справі доказів, достатність та об'єктивність яких не перевірялася, що ставить під сумнів висновки про обґрунтованість вироку суду першої інстанції, з посиланням на докази.

Висновок суду про винність засудженої ОСОБА_4 у злісному невиконанні встановлених законом обовязків по догляду за донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що спричинило тяжкі наслідки, ґрунтується ,крім іншого, на висновку проведеної по справі судово-психологічної експертизи №34 (а.с.33-37), відповідно якому у дитини виявлений низький рівень психічного розвитку відповідний 6-7 рокам, та наявний ряд істотних відхилень від нормального розвитку для даного віку психічного розвитку , які не являються ознаками психічного захворювання .

Проте, в висновках практикуючого психолога ОСОБА_7 та результатах обстеження психолога школи від 13.08.2009 року , яким суд не дав оцінку, містяться суперечні викладеним висновкам експертизи дані про стан розумового та психічного розвитку ОСОБА_6 , яка навчається в 4 класі загально-освітньої школи.

Експерт психолог зробив свої висновки без належного вивчення матеріалів щодо результатів навчання ОСОБА_6 в школі на сьогоднішній день, стану її здоровя, тощо. Вказані документи не були предметом дослідження при проведені зазначеної експертизи.

За таких обставин висновки вказаної експертизи викликають сумніви в їх обєктивності .

Крім того, висновки судово-психологічної експертизи вийшли за межі експертного дослідження , так як експерт психолог зробив передчасний висновок про відсутність психічних захворювань у неповнолітньої ОСОБА_6. (А.с. 37.)

Тому доводи адвоката апелянта про доцільність призначення та проведення по справі комплексної психолого-психіатричної експертизи, яка б дала відповідь про наявність чи відсутність психічних захворювань у дитини ОСОБА_6 , наявність та причини відставання у фізичному чи духовному розвитку, та інші питання, коло яких підлягає визначенню під час судового слідства, заслуговують на увагу.

Не дослідив суд належним чином і ряд обставин, що мають істотне значення по справі, а саме , поважність причин пропуску шкільних занять ОСОБА_6, стан здоровя дитини, потребу в систематичному санаторному лікуванні, тощо.

Підстав для закриття провадження по справі на даному етапі колегія суддів не вбачає.

Проведення досудового слідства по справі транспортною прокуратурою Херсонської області не є підставою для скасування вироку суду.

Тому апеляції засудженої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 підлягають задоволенню частково.

Враховуючи те, що при розгляді кримінальної справи судом допущено неповноту судового слідства, вирок щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого суду необхідно розглянути справу у відповідності з вимогами кримінально процесуального закону та керівних розяснень Пленуму Верховного Суду України, дати відповідну оцінку зібраним у справі доказам, провести комплексну психолого-психіатричну експертизу в відношенні ОСОБА_6, перевірити доводи ,наведені у апеляціях засудженої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , та прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення .

Керуючись ст. ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 задовольнити .

Вирок місцевого Суворовського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2010 року відносно ОСОБА_4 скасувати.

Кримінальні справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.

Головуючий:

Судді: