Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-180/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
представника цивільного позивачаОСОБА_5
підсудногоОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_6 вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

26 березня 2010 року близько о 17 год. перебуваючи на території основної виробничої дільниці № 2 дробильно-збагачувальної фабрики Відкритого акціонерного товариства «Полтавський ГЗК», розташованої по вул. Будівельників,16 в м.Комсомольську, маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_6, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, завантажив до салону мікроавтобусу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1, лом чорного металу у виді 500 металевих стержнів вагою 690 кг., загальною вартістю 1266 грн. 15 коп., що належать ВАТ «Полтавський ГЗК» і намагався вивезти через прохідну підприємства, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий охороною при виїзді з території підприємства.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочину визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів у справі за фактом таємного викрадення чужого майна та пояснив, що встановлений судом злочин скоїв так та при тих обставинах, як це вказано в описовій частині вироку. Обєм викраденого майна та його вартість не заперечував.

Представник цивільного позивача ОСОБА_5 в суді просив предявлений до підсудного цивільний позов залишити без розгляду.

Відповідно до ст.299 КПК України, з урахуванням повного визнання вини підсудним, думки прокурора, думки підсудного, який пояснив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину підсудного в скоєнні злочину проти власності. Його дії підлягають кваліфікації за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, так як скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу підсудного, який раніше не засуджувався, за місцем проживання та попередньої роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку Надію, ІНФОРМАЦІЯ_5, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.69,71,72,73,74).

Згідно з медичним висновком підсудний ОСОБА_6 фізичний труд виконувати може, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд враховує його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи дані, які характеризують особу підсудного, йог сімейне становище та майновий стан, суд вважає, що для досягнення мети виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне і достатнє покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Питання про речові докази у справі вирішено судом у відповідності до ст.81 КПК України. Металеві стержні вагою 690 грн. підлягають залишенню ВАТ «Полтавський ГЗК» як йому належні.

Як встановлено в ході досудового слідства підсудний ОСОБА_6 керував мікроавтобусом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі довіреності, виданої гр-ном ОСОБА_7, тому згаданий транспортний засіб підлягає поверненню останньому (а.с.34-37).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 935 (девятсот тридцяти пяти) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без розгляду.

Речові докази у справі: металеві стержні вагою 690 грн. залишити ВАТ «Полтавський ГЗК» як йому належні; мікроавтобус «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_1 залишити ОСОБА_7 як йому належний (а.с.65).

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно .

Суддя: В.В.Крикливий