Справа № 194/1697/15-к
Провадження № 1-кп/194/213/15

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2015 року за № 0000517 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні малолітніх дітей 2011, 2013, 2014 років народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-12.11.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 22 серпня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля пам`ятника Воїнам-Інтернаціоналістам, що розташований по вул. Ігоря Петрова в м. Тернівка,маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, попросила раніше знайомого їй ОСОБА_5 надати його мобільний телефон для здійснення дзвінка, достовірно знаючи, що отримавши мобільний телефон, вона повертати його не буде, тобто умисно схилила ОСОБА_5 до того, що він, будучи помилково впевненим у правильності та сумлінності дій ОСОБА_3 , добровільно передав їй мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-5610» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 1484 грн. 80 коп. з сім-картою мобільного оператора зв`язку «МТС», вартістю 35 грн. Взявши телефон у ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, під виглядом здійснення дзвінка, ОСОБА_3 зайшла за дерева, що знаходилися неподалік та з викраденим майном з місця події зникла та розпорядилася викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1519 грн. 80 коп.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнала повністю та показала, що 22 серпня 2015 року у вечорі, вона попросила у ОСОБА_6 його телефон, пояснивши йому, що хоче зателефонувати, та пішла в бік автостанції, так як хотіла телефон продати. Потім вона вирішила цей телефон продати. На автостанції вона зустріла раніше знайомого їй ОСОБА_7 , який попросив у неї телефон для того щоб подзвонити та з телефоном зайшов за будівлю автостанції. Потім приїхали працівники міліції та затримали її. З того часу як вона взяла телефон у ОСОБА_6 та дала його ОСОБА_8 пройшло близько години. Інших злочинів після цього вона не вчиняла, у вчиненому щиро розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченої суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_9 попросила у нього телефон для того щоб подзвонити, та взявши телефон кудись пішла. Коли він дзвонив на телефон, той був вимкнений. Працівників міліції викликала подруга обвинуваченої ОСОБА_10 . На даний час завдану шкоду йому відшкодовано, претензій до обвинуваченої він не має, а тому просить її суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в її діях має місце склад злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а також ті обставини, що обвинувачена винуватість визнала повністю, у вчиненому розкаялася, посередньо характеризується за місцем реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні малолітніх дітей 2011, 2013 та 2014 років народження, раніше судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючі ті обставини, що обвинувачена вчинила новий корисливий злочин під час іспитового строку, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, ближче до нижчої межі, та на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати в сумі 123 грн. 00 коп., за залучення експерта для проведення експертизи № 4552-15 від 18.09.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватою за ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

Строк відбування покарання засудженій обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню: - мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-5610, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити за належністю законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_2 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи № 4552-15 від 18.09.2015 року, грошові кошти в сумі 123 (сто двадцять три) грн. 00 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1