Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-43 /2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ч.1 ст.213 КК ОСОБА_1
України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Швидкого Д.М.

суддів Єльцова В.О., Соломки І.А.

за участю прокурора Зленка О.В.

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляцію за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2010 року, якою їх скаргу на постанову заступника прокурора Придніпровського району м. Черкаси Лута І.В. про порушення кримінальної справи від 22.10.2009 року по факту здійснення невстановленими особами операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії) за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 213 КК України, залишено без задоволення, -

встановила:

Постановою заступника прокурора Придніпровського району м. Черкаси від 22.10.2009 року порушена кримінальна справа за фактом здійснення невстановленими особами операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 213 КК України.

На дану постанову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 подали до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу, в якій поставили питання про її скасування як незаконної в зв'язку з відсутністю приводів та підстав до порушення кримінальної справи.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2010 року скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 залишено без задоволення.

На постанову судді Мисник В.В., Мазанович В.В. та Маслов Є.А. подали апеляційну скаргу, в якій просять про її скасування, та постановлення нової постанови, якою скасувати постанову про порушення кримінальної справи від 22.10.2009 року, посилаючись на те, що підстав для цього не було через відсутність приводів і достатніх фактів, які б мали ознаки злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_3 та апелянтів ОСОБА_4, ОСОБА_6 про задоволення їх апеляції, міркування прокурора Зленка О.В., який вважає рішення суду законним, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона належить до часткового задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Зокрема, суд повинен перевіряти чи були наявними на час порушення справи передбачені ч.І ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (ч.2 ст. 94 КПК України); чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст. 98 КПК України).

Проте, як видно із постанови місцевого суду, останній, розглядаючи скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, всупереч вищенаведеним нормам кримінально-процесуального закону, фактично вдався до оцінки доказів, які були зібрані уповноваженими органами. Про це свідчать посилання у постанові судді на дані протоколу огляду місця події, пояснення опитуваних ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дані ліцензії, виданої ПП «Центросталь ТМ», повідомлення ГУ економіки Черкаської ОДА. Тобто суддя, розглядаючи матеріали, заздалегідь вирішив ті питання , які вирішуються судом при розгляді справи по суті, що заборонено законом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд повинен перевірити чи були наявними на час порушення справи приводи, чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказують на наявність ознак злочину.

Згідно постанови про порушення кримінальної справи, вона порушена, дослівно, по факту здійснення невстановленими особами операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії) за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст. 213 КК України.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на постанову про порушення справи, суд не дослідив тих обставин, чи мав орган, уповноважений порушувати кримінальну справу відносно невстановлених осіб по факту здійснення ними операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії) відомості про відсутність у цих неустановлених осіб, вказаних документів. Тобто, яким чином уповноважений орган був поінформований про те, що невстановлені особи, які здійснювали операції з брухтом чорного металу, не мали на це відповідного права.

Орган, який порушив кримінальну справу як на привід до цього, послався на рапорт ст. оперуповноваженого СДС БЕЗ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10

Проте, в зазначеному рапорті конкретно зазначено про те, що ним були виявлені факти порушень ліцензійних умов службовими особами (а невідомими) ПП «Центросталь ТМ», які займаються прийманням та реалізацією металобрухту чорних та кольорових металів на території ВАТ «Черкаський річний порт». Тобто в рапорті маються посилання на конкретних суб'єктів підприємницької діяльності.

На них вказують і опитані уповноваженим органом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, пояснення яких, як зазначено в постанові про порушення кримінальної справи, на думку осіб, які її порушили, є підставами для цього.

Таким чином, названому органу фактично були відомі особи, які займаються підприємницькою діяльністю, пов'язаною з металобрухтом. Проте цим органом не були виконані вимоги ч.2 ст. 98 КК України про те, що якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Не дивлячись на це, маючи дані про осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, кримінальна справа була порушена не відносно цих осіб, а щодо невстановлених осіб.

Ці обставини також лишилися поза увагою місцевого суду, який розглядав скаргу , і цим судом не було перевірено чи був додержаний компетентними особами порядок порушення кримінальної справи, встановлений ст. 98 КПК України.

Окрім того, посилаючись у постанові про порушення справи на пояснення перелічених вище осіб як на підстави до її порушення, також не перевірено чи були поінформовані, а якщо так, то яким чином ці особи про обставини незаконної діяльності, пов'язаної з металобрухтом, а саме чи мали особи, які здійснювали цю діяльність, відповідні документи, тобто державну реєстрацію та спеціальний дозвіл (ліцензію).

З наведеного випливає, що компетентний орган, всупереч діючому закону, не прийняв достатніх мір до встановлення приводів і підстав до порушення кримінальної справи, а суд, поверхово та однобічно дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення справи, передчасно прийняв рішення про законність та обґрунтованість постанови про порушення кримінальної справи.

При таких обставинах постановлене судове рішення є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2009 року щодо розгляду скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 скасувати.

Матеріали за скаргою вказаних осіб направити на новий судовий розгляд в той же місцевий суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді