Дата документу Справа № 336/1908/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1673/15
Єдиний унікальний № 336/1908/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Духовського Пограничного району Приморського краю РФ, громадянина України, маючого загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.11.2003 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 23.07.2005 року на підставі акту амністії;

- 27.07.2006 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 04.12.2007 р. за відбуттям строку покарання;

- 13.01.2009 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України;

- 13.02.2012 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 16.07.2014 р. умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 12 днів;

- 13.02.2015 р. (неправильно) Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавленні волі;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднане покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2015 року, і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 обрано у вигляді тримання під вартою. Строк покарання ухвалено обчислювати з 23.03.2015 року. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 06 лютого 2015 р. приблизно о 07 годині, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де повторно, таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 1095 грн.

13 лютого 2015 р. приблизно о 17 годині 30 хвилин, він же, знаходячись у торговому залі ТОВ «Економ Плюс» по вул. Цитрусовій, 4 в м. Запоріжжі, повторно таємно намагався викрасти майно товариства на суму 230, 3 грн., але був затриманий на місці охороною магазину.

16 лютого 2015 р. приблизно об 11 годині, він же, знаходячись на території ринку «Меркурій» по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, повторно таємно викрав з правої кишені куртки ОСОБА_9 майно останнього на суму 399, 2 грн.

04 березня 2015 р. приблизно о 17 годині 40 хвилин, він же, знаходячись у торгівельному залі ТК «Економ Плюс» на пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі, повторно таємно намагався викрасти майно останнього на суму 197, 4 грн., але був затриманий на місці робітниками охорони.

12 березня 2015 р. приблизно о 15 годині 50 хвилин, він же, знаходячись у торговому залі магазину «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», повторно таємно намагався викрасти майно товариства на суму 278, 34 грн., але був затриманий на місці працівниками охорони магазину.

21 березня 2015 р. приблизно о 13 годині 10 хвилин, він же, знаходячись у приміщенні магазину «Економ Плюс» по вул. Авраменка в м. Запоріжжі, повторно таємно намагався викрасти майно на суму 284, 67 грн., але був затриманий на місці працівниками охорони магазину.

31 березня 2015 р. о 23 годині, він же, знаходячись біля будинку № 185 по вул. Республіканській в м. Запоріжжі, повторно таємно викрав майно МКП «Основаніє» на суму 506, 67 грн.

11 лютого 2015 р. о 02 годині, він же, знаходячись біля будинку № 25-а по вул. Компресорній в м. Запоріжжі, повторно таємно викрав з автомобіля «ВАЗ 2104» д.н. НОМЕР_1 майно, що належить ОСОБА_10 на суму 400 грн.

24 лютого 2015 р. приблизно о 12 годині, він же, знаходячись у торговому залі магазину № 110 «Сільпо» по пр. Леніна, 147 в м. Запоріжжі, повторно таємно намагався викрасти майно останнього на суму 362, 48 грн., але був затриманий працівниками охорони магазину.

26 лютого 2015 р. приблизно об 11 годині, він же, знаходячись в приміщенні торгового залу ТОВ «АТБ» по бул. Центральному в м. Запоріжжі, повторно таємно викрав майно товариства на суму 292, 24 грн.

20 січня 2015 р. о 17 годині, він же, знаходячись в магазині «Файно» по вул. Глазунова в м. Запоріжжі, повторно таємно викрав майно ОСОБА_11 на суму 3 259 грн.

17 березня 2015 р. о 23 годині, він же, з метою викрадення чужого майна, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , зірвавши замок, проник до сараю, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_12 на суму 250 грн.

В апеляційних скаргах:
- прокурор у провадженні посилаючись на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд не врахував, що останній вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України (епізоди від 20.01.2015 р. та 13.02.2015 р.) та ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди від 06.02.2015 р. та 11.02.2015 р.) до постановлення попереднього вироку від 23.02.2015 року, а тому не призначив покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 70 КК України. Крім того, невірно застосував положення ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки посилаючись на призначення покарання за принципом поглинення, фактично застосував принцип часткового складання покарань.
Тому просить вирок суду в цій частині скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за принципом часткового складання призначених покарань, визначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за принципом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком від 23.02.2015 року, визначити 3 роки 7 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком від 23.02.2015 року, та остаточно до відбування визначити покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі;
- обвинувачений ОСОБА_7 посилаючись на суворість покарання, просить врахувати в якості пом`якшуючих обставин, що він повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв органам досудового розслідування та суду в установленні істини у провадженні, у скоєному щиро розкаявся, відсутність цивільного позову у провадженні, наявність хворого батька пенсіонера, малолітньої хворої доньки, не працюючої дружини, його стан здоров`я хронічний гепатит «С», та зменшити міру покарання.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення, зокрема визнані невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Так, ст. 411 КПК України передбачено, що судове рішення визнається таким, що не відповідає фактичним обставинам провадження, якщо висновки, викладені в рішенні, містять істотні суперечності.
Відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, зокрема судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Як встановлено з матеріалів провадження, ОСОБА_7 визнаний винним зокрема за скоєння крадіжки майна МКП «Основаніє» на суму 506, 67 грн. 31 березня 2015 року, але таке обвинувачення йому не висувалося, отже висновки, викладені у вироку, містять істотні суперечності.
Окрім того, на підставі постанови слідчого Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС від 27 квітня 2015 року регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Запорізькій області адвоката ОСОБА_13 призначено захисником обвинуваченого ОСОБА_7 , але судовий розгляд здійснений без участі захисника, хоча в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про вирішення питання про відмову обвинуваченого від захисника відповідно до положень ст.54 КПК України. Відповідно до журналів судових засідань, обвинувачений не звертався до суду із заявою про відмову від захисника, а суд не приймав такого рішення.
Окрім того, відповідно до змісту вироку, позовні заяви потерпілими не подавались до суду, але в журналі судового засідання від 08.07.2015 року зазначено про оголошення прокурором обвинувального акту і позовної заяви. Як вбачається з того ж журналу, обвинуваченому було роз`яснено про наслідки застосування ст.349 КПК України, після чого він був допитаний. Допит обвинуваченого про обставини скоєння 12 епізодів крадіжок тривав менше п`яти хвилин, що викликає сумніви щодо належного дослідження судом позиції обвинуваченого.
За таких обставин колегія суддів вважає вирок таким, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
У зв`язку з скасуванням вироку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 термін тримання під вартою на 30 діб до 04 листопада 2915 року.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити частково;
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати. Матеріали провадження направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 30 діб до 04 листопада 2015 року.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4