Справа № 1-616/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

15.03.2012 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Філатов К. Б

при секретарі Кононенко В.П.,

за участю прокурора Сеіна Ю.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Молдова),

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, 214,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 5 жовтня 2010 року у м. Кривому Розі у невстановленої особи, в невстановлений час придбав автомобіль «Тойота», який належить ОСОБА_3, користувався ним, а коли довідався, що автомобіль здобутий злочинним шляхом, вирішив його збути, про що помістив оголошення. 11 листопада 2010 року ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_4, якому намагався збути автомобіль, але був затриманий працівниками міліції.

ОСОБА_2 свою вину не визнав, суду пояснив, що він займався бізнесом, а саме покупав старі автомобілі, які ремонтував та продавав. Один із автомобілів із-за кризи він не міг продати, та подав заяву про продаж в інтернеті. З ним звязалася людина, яка запропонувала помінятися автомобілями. Домовилися зустрітися. При зустрічі вони помінялися автомобілями, видавши один одному довіреності на них. Пізніше він оформив право власності на автомобіль на себе. Двигун автомобіля був перегрітий та потребляв багато мастила. Він вирішив замінити двигун. Одного разу до нього вийшла на зв'язок людина, в якій він придбав автомобіль, та підказав, де можна придбати двигун, після чого мобільний телефон цієї людини був в не зоні досяжності. Отримавши двигуна, він поміняв його в СТО, після чого дав обяву в інтернеті про продаж автомобіля. 5 листопада 2011 року, коли він їхав із Дніпропетровська його зупинили працівники ДАІ, які оглянули двигун і запропонували йому підїхати до експерта. Експерт оглянув автомобіль, після чого його відпустили. В той же день після обіду до нього подзвонили люди по обяві про продаж автомобіля. Оглянувши автомобіль, люди дали йому завдаток і уїхали. 11 листопада 2011 року знов подзвонив покупець і сказав, що він у ОСОБА_5, запропонував зустрітися. На зустріч приїхало два чоловіка та стали оглядати автомобіль. Потім його вдарили по голові і в живіт. Він втратив свідомість. Його запхнули в автомобіль, наділи на голову мішок і мовчки везли. Привезли його в Шевченківський райвідділ м ОСОБА_6, де знов били та вимагали, щоб він зізнався у крадіжці автомобіля, а також переписав автомобіль на іншу людину. Він відмовлявся. Коли через кілька днів його відпустили на підписку про невиїзд, виявилося, що через стрес, в нього стався мікроінсульт.

В ході досудового слідства ОСОБА_2 також не визнавав свою вину та пояснював, що отримав автомобіль за договором міни, який відбувся у нотаріуса Дацько. Нічого про те що особа, з якою він помінявся автомобілями, не мала права на автомобіль, не знав.

Потерпіла ОСОБА_3, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що мешкають у м. Київ на неодноразові виклики в суд не зявилися, їм обявлялися приводи, які виконані не були.

Суд вважає, що досудове слідство проведено неповно и однобічно, неповнота і однобічність не можуть бути усунуті в судовому засіданні, у звязку з чим справа підлягає поверненню на додаткове розслідування по наступним підставам.

Пояснення ОСОБА_2 в ході досудового слідства ніхто не перевіряв, документи, які стосуються вказаного договору у нотаріуса не вилучалися, хоча це має важне значення для розгляду вказаної справи, оскільки із цих документів можна було б зробити висновок, хто саме передав автомобіль обвинуваченому, які документи, що підтверджують особу та право на передачу автомобіля, мала особа, що передала автомобіль обвинуваченому, кім та коли видані ці документи.

Потерпіла ОСОБА_3 в ході досудового слідства показувала, що передала автомобіль в оренду, і до справи додані документи, що свідчать про передачу нею автомобіля в оренду, яки датовані 4 вересня 2010 року. При цьому автомобіль, який згідно обвинувальному висновку коштує 284011 гривень, вона передала в оренду ОСОБА_8, якого взагалі не знала, під залог 8000 гривень.

9 листопада 2010 року був складений протокол усної заяви про злочин, а 10 листопада 2010 року без будь-якої перевірки заяви, хоча підстав для перевірки було більш, ніж достатньо, відкрито кримінальну справу за ст. 190 ч. 2 КК України, в якій вказано, що автомобіль коштує 40000 доларів США.

Вже 12 листопада 2010 року без будь-якої перевірки порушується кримінальна справа відносно мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 С.П. і того ж дня йому в м. Київ вручається копія постанови про порушення кримінальної справи.

Згідно поясненням ОСОБА_3 автомобіль оформлений на мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 особа формальний чи дійсний власник автомобіля не був допитаний взагалі. Також не вияснялося, чому потерпіла оформила автомобіль не на себе, а на іншу особу.

Згідно її ж поясненням на покупку автомобіля вона взяла гроші в кредит в банку та щомісяця сплачує кредит. Ця обставина також не перевірялася.

В справі є запит від начальника Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Кривому Розі до начальника відділу Укрбюро Інтерполу ГУМВС України в м. Київ, який датований 30 листопада 2010 року, але відповіді на запит в справі немає.

Єдиним доказом вини ОСОБА_2, а саме, що він зрозумів, що автомобіль здобутий злочинним шляхом, в обвинуваченому висновку вказана обставина, що він замінив на автомобілі двигуна та бажав автомобіль продати. Але цей доказ лише припущення, яке може про щось свідчити лише у сукупності з іншими доказами.

Крім того, незрозуміло, чому досудове слідство за злочин, що згідно обвинувальному висновку почався та закінчився в м. Кривому Розі, розслідував Шевченківський РУ УМВС України в м. Київ.

ОСОБА_9 неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунена в ходе судового слідства, у звязку з чим справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Керуючись ст. 246 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Направити справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 198 КК України прокурору Шевченківського району міста Київ для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд протягом 15 днів.

Суддя: ОСОБА_6