Справа № 461/356/16-к
Провадження № 1-кс/461/233/16
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :
16 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Львівської області ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про порушення прокурором ОСОБА_6 норм ч.1 ст.364, ч.ч.1,2 ст.382 УКК України.
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що відомості, які подані ним у заяві про вчинення злочинів прокурором ОСОБА_6 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин.
19 січня 2016 року та 21 січня 2016 року ОСОБА_3 подав додаткові пояснення до скарги, в яких вказує, що прокурор ОСОБА_6 не виконав ухвали слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова від 05 січня 2016 року та від 11 січня 2016 року.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 14 січня 2016 року подав до прокуратури Львівської області повторну заяву про вчинення злочину, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора (а.с.2).
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Встановлено, що листом від 15 січня 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 надав відповідь ОСОБА_3 , в якій вказує, що, незважаючи на те, що ОСОБА_3 у заяві від 14 січня 2016 року стверджує про вчинення керівником Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.ч.1,2 ст.382 КК України, його заява за своїм змістом та викладеними обставинами не містить даних про будь-яке кримінально каране діяння, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено. Окрім того, 12 січня 2016 року на виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 05 січня 2016 року за його заявою від 21 грудня 2015 року Львівською місцевою прокуратурою №1 зареєстровано 5 кримінальних проваджень про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.382 КК України. Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України для проведення досудового розслідування вказані кримінальні провадження скеровано в слідчий відділ прокуратури Львівської області (а.с.12-13).
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, його заява було розглянуто з врахуванням норм діючого законодавства, в тому числі з врахуванням вищезазначених положень Конституції України, а тому скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.
Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303,304,306,307,309,318-380 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя -
у задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1