Провадження №1-кс/127/8228/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року м. Вінниці

в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про привід підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про привід підозрюваного ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що проводиться досудове розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 05.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

Згідно клопотання, військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 з 02 вересня 2014 року проходить військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 зенітно-артилерійського відділення зенітно-артилерійського взводу.
ОСОБА_4 знаходячись за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою взагалі ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 та в період з липня 2014 року по грудень 2014 року приймала участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 1 березня 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитись від військової служби взагалі, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 з метою ухилитись від військової служби, та в подальшому проводив час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, не робив ніяких заходів у період з 1 березня 2015 року до даного часу для повернення на військову службу, проживаючи в м. Конотоп Сумської області,
Станом на 14 серпня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 продовжує вчиняти дезертирство. На неодноразові виклики шляхом вручення повісток про виклик до слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 вказаний військовослужбовець не з`являвся, що вказане підтверджується корінцями повісток про виклик та іншими матеріалами досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши клопотання слідчого, дійшов висновку, що клопотання є не доведеним, а тому задоволенню не підлягає.

Статтею 133 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Статтею 139 КПК України передбачено, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

В матеріалах клопотання слідчого наявне клопотання про здійснення приводу тв. Витяг з кримінального провадження №0000135 від 05.05.2015 року, тому слідчий суддя не може встановити той факт, чи має ОСОБА_4 статус підозрюваного в кримінальному провадженні, чи здійснювався виклик ОСОБА_4 до слідчого для прийняття участи в слідчих діях, яким чином здійснювався виклик, чи отримував останній поштові повідомлення з повісткою про виклик.

Слідчий суддя вважає, що слідчий ОСОБА_3 халатно віднісся до складення вказаного клопотання, не аргументувавши його, не долучивши жодних копій документів, обравши формальний підхід до складення вказаного клопотання.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого є формальний, не аргументованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-133, 139-143 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволення клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про привід підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.
Слідчий суддя