Справа № 574/1303/15-к
1-кп/574/101/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000300 від 17.08.2015 року по обвинуваченню неповнолітнього: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з освітою базовою середньою, неодруженого, учня 9 класу Новоявірської ЗОШ 1-Ш ступенів, Яворівського району, Львівської області, раніше не судимого:

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 близько 16 годин 26 червня 2015 року, завідомо знаючи, що крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, діючи спільно, разом з іншою особою, засудженою вироком Буринського райсуду, Сумської області від 22.09.2015 року, рухаючись по автодорозі в селі Суховерхівка Буринського району в напрямку виїзду із села, на гужовій повозці з конем, що належить ОСОБА_8 і в якій перебував також, крім власника ще і ОСОБА_9 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи за попередньою змовою між собою, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, і нічого не розуміли, діючи спільно, ОСОБА_5 та інша особа, взявши за плечі та за ноги ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_9 , скинули останніх з гужової повозки на узбіччя дороги, а самі поїхали на повозці далі, таким чином таємно заволоділи чужим майном, а саме вказаною гужовою повозкою та конем, якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків, відповідно до довідки Буринської філії ПрАТ «Райз-Максимко», на загальну суму 4950 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю і пояснив, що дійсно вони разом з ОСОБА_10 26 червня 2015 року близько 16 години домовились про викрадення коня з возом, щоб пізніше його продати, а на виручені гроші доїхати додому, поскільки грошей на проїзд у них не було. Вигадали історію про необхідність забрати мішки з цукром з рейсової маршрутки біля траси, за допомогою випадкового знайомого ОСОБА_9 , який повірив в історію з цукром, знайшли гужову повозку. Скориставшись тим, що власник повозки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння і спали на возі, скинули їх на узбіччя траси і поїхали в сторону міста Ромни, де були затримані працівниками міліції. Щиро розкаявся у скоєному та просив відпустити його додому.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився за сімейними обставинами, в наданій суду заяві просив суд ОСОБА_5 суворо не карати, зазначив, що ніяких претензій до нього немає і цивільний позов заявляти не буде.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, у зв`язку з чим, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачеий правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку, він будє позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, вважає, що вина ОСОБА_5 доведена в судовому засіданні і його дії кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, поскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного.

ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, завдані збитки відшкодував, помирився з потерпілим і останній претензій до нього не має, є неповнолітнім та позитивно характеризується за місцем проживання і навчання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За таких обставин, враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, суд, вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити передбачене законом покарання у виді позбавлення волі у відповідності до вимог ст. 102 КК України, але враховуючи вище перелічені пом`якшуючи обставини та відшкодування збитків, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому знаходить необхідним в відповідності зі ст. 75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк, протягом якого він перебував під вартою під час досудового розслідування справи та розгляду її в суді в період з 01.07.2015 року по 09.07.2015 року - 9 днів та з 03.11.2015 р.по 03.12.2015 р. - 31 день, всього - 40 днів, застосувавши положення ст.72 КК України, коли одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , в зв`язку з обранням йому міри покарання в виді позбавлення волі із звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати, звільнити ОСОБА_5 з під варти із зали суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України вирішено у кримінальному провадженні за № 574/723/15-кр. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 366 -371, 373-376, 395 КПК України, ст. ст. 75,76, 102,104 КК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст.102 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

У відповідності зі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один ) рік.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 слідуючи обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти із зали суду.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 , зарахувати 40 днів строку перебування його під вартою під час досудового розслідування справи та розгляду її в суді у відповідності до положень ст.72 КК України, коли одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1