Ковпаківський районний суд м.Сум
ВИРОК

Іменем України

22 лютого 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого - судді Катрин О.М.,

при секретарі - Кучерявій Т.А.,

з участю прокурора - Коротких Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ст.185 ч.2 КК України, -

встановив:

22.07.2009 р. близько 19 години ОСОБА_1, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, де проживає разом із матірю ОСОБА_2, шляхом вільного доступу з верхнього ящика комода, що розташований в кімнаті матері таємно викрав цифровий фотоапарат «Cassio», чохол до фотоапарату, ремінець для тримання фотоапарату, що належали його племінниці неповнолітній ОСОБА_3 на загальну суму 1 469 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, 23.07.2009 року близько 12.30 години ОСОБА_1, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, діючи повторно, шляхом вільного доступу зайшов до кімнати матері, де з жіночої сумки племінниці ОСОБА_3 таємно викрав зарядний пристрій до фотоапарату «Cassio», завдавши потерпілій матеріальних збитків на суму 186 грн.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав частково та суду пояснив, що влітку у нього вдома гостила його рідної сестри донька ОСОБА_3. У неї з собою був фотоапарат «Cassio», яким вона іноді дозволяла йому користуватися. 22.07.2009 року коли матері з ОСОБА_3 не було вдома, він зайшов до матері в кімнату та із ящика комода взяв фотоапарат, який вирішив закласти до ломбарду, оскільки йому були потрібні гроші. Дозволу на взяття фотоапарату у потерпілої він не запитував. Даний фотоапарат він залишив у себе і наступного дня, тобто 23.07.2009 року відніс його разом із зарядним пристроєм до ломбарду, за вказані речі отримав 250 грн. Зазначає, що точно не памятає того факту, чи в один день він брав фотоапарат з чохлом, мотузкою до нього та зарядний пристрій, або зарядний пристрій взяв у інший день. Зателефонувавши до ломбарду, йому відповіли, що фотоапарат приймуть тільки із зарядним пристроєм, оскільки без нього фотоапарат не буде працювати.

На досудовому слідстві ОСОБА_1 повністю визнавав себе винним у інкримінованому йому злочині та давав показання, що саме 22.07.2009 року і 23.07.2009 року він викрадав майно, яке належало ОСОБА_3 Протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_1 від 20.09.2009 року був досліджений і оголошений в судовому засіданні. (а.с.67-69).

Крім часткового визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_1 факт скоєння ним викрадення чужого майна підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, законний представник потерпілої ОСОБА_3- ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом із сином ОСОБА_1 В червні 2009 року до неї приїхала онучка ОСОБА_3 в гості. 23.07.2009 року близько 22 години коли всі були вдома вона звернула увагу, що зявились продукти харчування, які купив її син, хоча він не працює і грошей не має. Вона запідозріла його в крадіжки, оскільки він раніше неодноразово продавав речі із дома. Запитавши у

онучки, чи всі її речі на місці, ОСОБА_3 відповіла, що зник фотоапарат. Тоді вона запитала у сина, чи не бачив він фотоапарату своєї племінниці, на що підсудний відповів, що він у нього в кімнаті. Вранці, 24.07.2009 року, відкривши паспорт сина, побачила квитанцію і чек на фотоапарат з ломбарда «Скарбниця», де була вказана сума 250 грн. Після цього звернулась до міліції.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_3 на досудовому слідстві вказала, що приїхала в м. Суми до своєї бабусі ОСОБА_2 в гості на канікули. Із собою привезла фотоапарат, який їй подарила мама. Вона користувалася фотоапаратом і інколи дозволяла брати його ОСОБА_1 Останній раз вона фотоапаратом користувалася 19.07.2009 року, а 20.07.2009 року зранку бачила фотоапарат на комоді. 23.07.2009 року в домі появилися продукти харчування, які купив ОСОБА_1

В.І. і бабуся запідозріла, що він щось продав з речей, так як бували випадки, коли він брав речі із дома і продавав. Вона оглянула свої речі і побачила, що немає фотоапарату, чохла, мотузки та зарядного пристрою. Протокол допиту неповнолітньої потерпілої був оголошений в судовому засіданні. (а.с. 35-38)

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 24.07.2009 року знаходився на своєму робочому місці у відділенні міліції по вул. Курській, 119 в м. Суми. Близько 12 години прийшла ОСОБА_2, яка повідомила , що її син- Тітаренко В.І., який проживає разом з нею, викрав фотоапарат, якій належить її онучці ОСОБА_3. Після цього, він разом із заявницею направилися за місцем їх проживання, де підсудний признався, що дійсно взяв фотоапарат і заклав його у ломбард, оскільки йому були потрібні гроші.

Свідок ОСОБА_5 під час судового засідання пояснила, що працює експертом в ломбарді «Скарбниця» і 23.07.2009 року була її зміна. Цього ж дня до ломбарду прийшов підсудний і вони з ним оформили договір про надання ломбардом фінансового кредиту та договір закладу майна до ломбарду, тобто фотоапарату з чохлом та зарядним пристроєм, після чого видала йому квитанцію з грошима в сумі 250 грн.

Так, вказані показання підсудного ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_3 та її законного представника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 об'єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема із заявою до відділу міліції про викрадення майна (а.с.6), протоколом виїмки (а.с.9), квитанцією з ломбарду та договорами, укладеними між ломбардом та підсудним (а.с. 11-15), висновками товарознавчих експертиз від 23.08.2009 року № 1425 та від 14.09.2009 року № 5268 (а.с. 19-20,25-26), постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів (а.с. 29).

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України у вчиненні крадіжки з кваліфікуючою ознакою «повторність».

Разом з тим, в судовому засіданні така кваліфікуюча ознака як «вчинення злочину повторно» не знайшла свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 мав єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену загальну мету і єдиний умисел, тобто викрадаючи спочатку фотоапарат, а потім зарядний пристрій до нього, які один без одного не можуть функціонувати, підсудний викрадав майно частинами, що в даному випадку є продовжуваною крадіжкою. Так, згідно ст. 32 ч.2 КК України не є повторністю продовжуваний злочин, що складається з двох або більше вчинених в різний час тотожних злочинних діянь, обєднаних єдиним злочинним наміром. Продовжуваний злочин - це діяння, ознаки якого передбачені однією статтею або частиною статті КК і складається з двох або більше тотожних злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виключити з вказаного обвинувачення підсудного таку кваліфікуючу ознаку як «повторність».

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав майно ОСОБА_3

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного та обставини, що пом'якшують покарання. Зокрема, ОСОБА_1 крадіжку майна визнав та щиро розкаявся, характеризується позитивно, матеріальні збитки відшкодовані.

Дані обставини суд визнає такими, що пом'якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст.93 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 112,68 грн. (а.с.18).

Речові докази по кримінальній справі (а.с.29-30) суд вважає за необхідне:

- цифровий фотоапарат «Cassio ЕХ-Z 100» та комплектуючі до нього, а саме зарядний пристрій, чохол, батарею живлення та мотузку -залишити потерпілій ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

- Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 112,68 грн. (а.с.18).

Речові докази по кримінальній справі (а.с.29-30) суд вважає за необхідне:

-цифровий фотоапарат «Cassio EX-Z 100» та комплектуючі до нього, а саме зарядний пристрій, чохол, батарею живлення та мотузку - залишити потерпілій ОСОБА_3С

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя О.М. Катрич