Провадження № 1-кс/161/3765/15
У Х В А Л А

м. Луцьк 29 вересня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2015 року. Просить суд скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного прокурором міста Луцька 22.11.2012 року до ЄРДР за № 0000005 та повернути матеріали прокурору Волинської області для провадження досудового розслідування, з підстав, викладених у скарзі.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній викладених. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв.

Розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 31 серпня 2015 року старшим слідчим СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 00000005 від 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вказаною постановою слідчий постановив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000005 від 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості службових осіб УМВС України у Волинській області, що виразилися у втраті медичної документації потерпілої ОСОБА_3 під час розслідування кримінального провадження № 0000319 - закрити, у зв`язку з відсутністю у діях службових осіб УМВС України у Волинській області складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування винесеної постанови посилається на те, що втрата оригіналів медичної документації після проведення всіх необхідних експертиз не завдала і не могла завдати ніякої істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 , інших громадян чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю в діях слідчого УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 або ж інших осіб УМВС України у Волинській області складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, так як за результатами проведення слідчих (розшукових) дій, зібрати достатні докази, які давали б підстави для інкримінування цій службовій особі правоохоронних органів вчинення згаданого злочину, не надалось можливим, а можливість зібрати додаткові докази слідчим шляхом вичерпалися.

Також судом встановлено, що слідчим після скасування постанови про закриття кримінального провадження № 00000005 від 22.11.2012 року, яка була скасована ухвалою суду від 15 липня 2015 року, взагалі не проведено жодних слідчих та процесуальних дій, на які вказував суд в ухвалах від 20 березня 2013 року та 09 вересня 2013 року.

Також судом встановлено, що слідчим не виконано вимоги ст. ст. 91-92 КПК України. Так як слідчим після винесення ухвали судом, взагалі не вчинено будь-яких слідчих та процесуальних дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин щодо встановлення наявності чи

відсутності в діях слідчих УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. В результаті чого незрозуміло на підставі чого слідчий зробив висновок про наявність достатніх підстав для прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 00000005 від 22.11.2012 року за фактом службової недбалості службових осіб УМВС України у Волинській області, що виразилися у втраті медичної документації потерпілої ОСОБА_3 під час розслідування кримінального провадження № 0000319.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчим після скасування постанови про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою суду від 15 липня 2015 року взагалі не вчинено слідчі та процесуальні дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин щодо вчинення слідчими УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. В результаті чого незрозуміло на підставі чого слідчий зробив висновок про наявність достатніх підстав прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 00000005 від 22.11.2012 року за фактом службової недбалості службових осіб УМВС України у Волинській області, що виразилися у втраті медичної документації потерпілої ОСОБА_3 під час розслідування кримінального провадження № 0000319. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. 306-307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити повнісю.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 31 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження про закриття кримінального провадження № 00000005 від 22.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження 00000005 від 22.11.2012 року направити прокурору Волинської області для проведення додаткової перевірки.

В ході проведення додаткової перевірки необхідно провести слідчі та процесуальні дії у відповідності до вимог ст. 91 КПК України, ухвал від 20 березня 2013 року та 09 вересня 2013 року, направлених на встановлення наявності або відсутності в діях слідчих СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України..

За наслідками проведеної додаткової перевірки винести законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1