Справа №588/753/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/606/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року суддя колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2 вивчивши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України з призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком суду від 21 квітня 2015 року у виді обмеження волі на строк 2 роки, більш суворим покаранням, за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту затримання для виконання цього вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком суду від 21.04.2015 р. із 16 червня 2015 р. по день затримання у співвідношенні відповідно до ст. 72 КК України.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 визначено не застосовувати.

Роз`яснено порядок оскарження вироку суду до апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

На вирок суду від обвинуваченого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , надійшли апеляційні скарги, в яких ставиться питання про скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Апеляція обвинуваченого ОСОБА_5 мотивована тим, що злочин, за який він за суджений до 3 років позбавлення волі, не скоював, себе обмовив з метою уникнути недозволених методів слідства та повіривши працівникам міліції про призначення міри покарання у виді обмеження волі, а в подальшому і в достроковому звільненні. Зазначає, що замки з будівель він «голими» руками не зміг би позривати, хоча про це розповів при відтворенні обстановки і обставин події, і на що не звернув уваги суд.

Мотиви апеляції адвоката полягають у невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноті судового розгляду. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 визнав вину і пояснив про скоєння ним крадіжки, суд мав би його покази перевірити іншими доказами, дати їм належну оцінку та покласти в обґрунтування вироку, зокрема, можливість ОСОБА_5 голіруч зірвати замки на будівлях. Адвокат вважає, що згода ОСОБА_5 на недоцільність дослідження доказів по справі та визнання ним вини були умовою міліції для прийняття судом обумовленого судового рішення.

За результатами вивчення апеляційних скарг, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, через оскарження судового рішення з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із журналу судового засідання, носія інформації на якому зафіксовано перебіг судового засідання, заяв (а.с. 161, 149) вбачається, що ОСОБА_3 визнавши себе винним у скоєнні крадіжки із домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 погодився на скорочений порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Наслідки, щодо позбавлення права оскаржити обставини кримінального провадження, які ніким не оспорюються, головуючим суддею були роз`яснені в судовому засіданні. Правильність розуміння ОСОБА_5 змісту наслідків, добровільність його позиції сумнівів не викликають.

Зі змісту апеляційних вимог слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 і адвокат ОСОБА_4 оскаржують вирок суду від 05.0802015 р. саме в частині тих обставин, докази по яким ніким із учасників судового провадження не оспорювалися і судом було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, пов`язаного із таємним викраденням майна у потерпілої ОСОБА_6 ..

У зв`язку з викладеним, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.394, 399 КПК України

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом із апеляційними скаргами невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2