Справа № 1-213/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.

з участю: прокурора Харечка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого : вироком Рівненського міського суду від 05 грудня 2007 року за ст.ст.ч.2 ст.358, ч.1 ст.357, ч.2 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 14 липня 2009 року о 16 годині 25 хвилин, перебуваючи поблизу приміщення Державної академії керівних кадрів культури і мистецтва, що на вулиці Толстого 3 в м.Рівне, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, під приводом взяти мобільний телефон у тимчасове користування, попросив у ОСОБА_2 її мобільний телефон марки «Самсунг Е-210» вартістю 900 гривень, в якому знаходилася карта памяті вартістю 100 гривень, при цьому пообіцяв останній повернути телефон через одну годину. Після того, як ОСОБА_2 добровільно передала телефон ОСОБА_1 телефон, останній, недобросовісно використовуючи довіру з боку потерпілої, не маючи наміру його повернути, розпорядився ним на свою користь, а саме здійснив відчуження даного телефону громадянину ОСОБА_3, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та показав, що 14 липня 2009 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин він зателефонував до ОСОБА_2 і попросив покористуватися її мобільним телефоном на одну годину, пояснивши що його телефон нібито розряджається, оскільки він знав, що ОСОБА_2 просто так йому телефон не віддасть. На його прохання ОСОБА_2 погодилася і сказала, щоб через десять хвилин він підійшов до входу в приміщення Державної академії керівних кадрів культури і мистецтва, що на вулиці Толстого в м.Рівне. Підійшовши до вищевказаного входу він зустрівся з ОСОБА_2 яка надала йому мобільний телефон марки «Самсунг Е-210» червоного кольору, при цьому він пообіцяв повернути телефон через годину, хоча насправді наміру у нього не було. Наступного дня, під час того як він перебував на робочому місці, йому переказали, щоб він передзвонив до ОСОБА_2 Зателефонувавши до ОСОБА_2 він домовився зустрітися з нею о 22 годині біля підїзду де вона проживає. Зазначив, що на дану зустріч він не прийшов і спеціально вимкнув мобільний телефон, що не спілкуватися з потерпілою ОСОБА_2 Покористувавшись мобільним телефоном ОСОБА_2 він вирішив його продати.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена сукупністю інших доказів, безпосередньо досліджених судом при розгляді справи.

Потерпіла ОСОБА_2, показала, що 14 липня 2009 року приблизно о 16 годині 15 хвилин до неї на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_1, який попросив в неї покористуватися мобільним телефоном на одну годину, оскільки його телефон нібито розряджається. Оскільки вона повірила ОСОБА_1, то вона погодилася дати покористуватися телефоном марки «Самсунг Е-210» вартістю 900 гривень. в якому знаходилася карта памяті вартістю 100 гривень. Вказує, що домовившись з ОСОБА_1 зустрітися біля входу Державної академії кадрів культури і мистецтва, що на вулиці Толстого 3 в м.Рівне вона при зустрічі передала останньому телефон, на що ОСОБА_1 пообіцяв повернути телефон через годину. Зазначає, що телефон цього дня не повернув. Дізнавшись де працює ОСОБА_1 вона на наступний день зателефонувала до нього на роботу, та попросила передати, щоб ОСОБА_1 терміново до неї зателефонував. Приблизно через 10 хвилин до неї подзвонив ОСОБА_1 і сказав, що ввечері приїде в м.Рівне і обовязково зустрінеться з нею. Після цього вона його не бачила, вона зрозумівши, що ОСОБА_4 її обманув і телефон так і не поверне.

Дії підсудного ОСОБА_1, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив умисний злочин проти власності, який відповідно до ст.12 КК України,є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, повністю визнання своєї вини, часткове відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Що стосується особи підсудного, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, негативно не характеризується, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, особу підсудного, обставини що помякшують покарання, а також інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому вважає за необхідним призначити покарання не повязаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст.321,324,328-339 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання три роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - три роки.

Зобовязати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази по справі:

Мобільний телефон марки «Самсунг Е210» повернути потерпілій ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :