н/п 1-в/640/232/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2015 р.
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові подання заступника начальника Київського МРВКВІ УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 засудженого Фрунзенським районним судом м. Харкова 27 квітня 2015 року за частинами 1 та 3 ст.321 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки , -
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за частинами 1 та 3 ст. 321 КК України до позбавлення волі на строк три роки з випробуванням на 2 роки та на нього покладено обов`язки: не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне місце мешкання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набрав законної сили 28 травня 2015 року.

01 жовтня 2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Київського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 покладені на нього вироком суду обов`язки не виконує, за викликом до КВІ шість разів не прибув, а виїздом за місцем мешкання встановлено, що він не мешкає за адресою реєстрації.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вирішення питання про скасування іспитового строку відніс на розсуд суду й пояснив, що після проголошення вироку, отримання його копії він знав про покладені на нього обов`язки. Проте змінив місце проживання й до кримінально-виконавчої інспекції не прибув, оскільки був у «запої». Прокурор та інспектор КВІ наполягали на задоволенні подання.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши доводи, викладені в подання кримінально-виконавчої інспекції, дослідивши матеріали особової справи подання задовольняє з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 своєї постанови № 7 від 24.10.2003 «»Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням

органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого,

звільненого від відбування покарання з випробуванням, може

прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення

засудженого для відбування призначеного покарання в разі

невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК,

або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що

потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання

стати на шлях виправлення.

У відповідності до ст. 87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

З матеріалів подання та особової справи ОСОБА_5 слідує, що засуджений був обізнаний про обов`язки , покладені на нього вироком суду, утім умисно, систематично їх ігнорував, що свідчить про зухвале небажання стати на шлях виправлення й є підставою для скасування іспитового строку та направлення його до місць позбавлення волі для відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 78 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з іспитовим строком щодо ОСОБА_5 , призначене вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2015 року.

ОСОБА_5 направити для відбуття покарання, у виді позбавлення волі на строк три роки, яке призначене за частинами 1, 3 статті 321 КК України вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2015 року.

Початок строку відбування покарання рахувати з дати взяття ОСОБА_5 під варту на виконання вироку.

Ухвала може бути через Київський районний суд міста Харкова до Апеляційного суду Харківській області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя