ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження 0000198 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костогризово Каховського району Херсонської області, громадянина України, неодруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.02.2015 року о 08 годині 00 хвилин молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, не повідомив органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, проводив час на власний розсуд та до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не повертався.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись пояснив суду, що 13.02.2015 року о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , оскільки ніяких обов`язків в частині не виконував і це йому набридло, після цього він проводив час на власний розсуд, просив суворо не карати покарання у виді арешту не застосовувати, а пом`якшуючі обставини (те, що він гідно проходив військову службу до 13.02.2015 року і на момент залишення військової частини йому залишилось 1 місяць до демобілізації, розкаявся) врахувати при призначенні звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні самовільному залишенні військової частини або місця службибез поважних причин ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, його молодий вік, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, критичну оцінку своїх діянь, відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України. Також суд враховує позицію обвинуваченого, який просив не призначати йому більш м`яке покарання у виді арешту, а призначити покарання в межах санкції статті, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання шляхом призначення покарання з випробування. З урахуванням всіх зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначити покарання в мінімальних межах санкції статті.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, характер дій, обвинуваченого, його особу поведінку винного до вчинення злочину: що він належним чином виконував свої військові обов`язки і за місяць до демобілізації вчинив цей злочин, його ставлення до вчиненого ним діяння: критичну оцінку своїх діянь, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1