БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/596/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" серпня 2015 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна кримінальне провадження №0000005 з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира Київської області, українця,

громадянина України, освіта середня, не одруженого,

не працюючого, проживаючого в

АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,
щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1, ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища,

не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-
в с т а н о в и в:
02 січня 2015 року, близько 00-30 годин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Водолій», яке розташоване по вул.Київській м.Борзна Чернігівської області, грубо порушуючи громадський порядок, спокій та відпочинок громадян, іґноруючи елементарними правилами поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно із хуліганських спонукань наніс декілька ударів рукою в обличчя ОСОБА_7 , який відпочивав в приміщенні кафе.

Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи хуліганські дії, спільно з ОСОБА_5 , який приєднався до нього за мовчазною обопільною згодою, вийшовши з кафе, на вулиці Київській м.Борзна біля приміщення кафе «Водолій», натягнувши на голову потерпілому ОСОБА_7 куртку та поваливши його на землю, безпричинно із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та відпочинок громадян, іґноруючи елементарними правилами поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нанесли ногами декілька ударів в область верхніх кінцівок потерпілому ОСОБА_7 , чим заподіяли тілесні ушкодження у вигляді часткового ушкодження лівого ключично-акромінального зчленування та саден правого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, під час даних хуліганських дій на вул.Київській м.Борзна біля кафе «Водолій» обвинувачений ОСОБА_4 ногою наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та подвійного перелому нижньої щелепи в проекції правої половини тіла останньої на рівні 5-го правого зуба та в проекції правого суглобового паростка, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я понад 21 день.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 27 квітня 2015 року близько 1-ї години, перебуваючи в кафе «Талісман», яке розташоване по вул.П.Куліша м.Борзна Чернігівської області, грубо порушуючи громадський порядок, спокій та відпочинок громадян, іґноруючи елементарними правилами поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно із хуліганських спонукань наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_6 та після того, як ОСОБА_6 від удару упав на підлогу, наніс один удар ногою в область правого стегна, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження в області голови у вигляді струсу головного мозку та синця лівої очної ділянки обличчя; в області кінцівок: у вигляді синця правого стегна, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 дня.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що в ніч на 02 січня 2015 року він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими товаришами відпочивали в кафе «Водолій», яке розташоване на виїзді з м.Борзни. Коли вони сиділи за столиком, то ОСОБА_7 взяв від їх столика, не запитавши дозволу, стілець. Коли він зробив ОСОБА_7 зауваження і попросив його піднятися з стільця і його повернути, то між ними виникла суперечка, під час якої потерпілий наніс йому удар. Відповідно у відповідь він також наніс йому удар по тулубу. В цей час у їх сварку втрутилася дружина потерпілого і вони почали лаятися з нею. Під час цієї лайки ОСОБА_7 наніс йому ще декілька ударів. До них підійшов ОСОБА_5 і їх розборонив. Більше в кафе ніхто нікого не бив. Коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_7 продовжував до нього зариватися з бійкою, а тому між ними стояла його дружина ОСОБА_9 .. Не втримавшись на ногах, ОСОБА_7 з дружиною впали один на одного. На вулиці ніхто потерпілого та його дружину ОСОБА_9 не бив.

Щодо події, яка мала місце в кафе «Талісман» в ніч на 27 квітня 2015 року, то пояснив, що йому зателефонував його брат і сказав, що ОСОБА_6 зі своїм товаришем в кафе «Талісман» чіпляються до його дружини. Після приїзду до кафе у нього виник конфлікт з товаришем ОСОБА_6 , а коли до них підійшов останній з метою захистити товариша, то він наніс йому один удар кулаком в область голови. Від удару ОСОБА_6 упав на підлогу. В цей час відвідувачі кафе їх розборонили і всіх попросили залишити кафе, в залі якого залишився тільки ОСОБА_6 . Не заперечує, що наніс один удар ОСОБА_6 , в зв`язку з чим останній знаходився на лікуванні, а тому ним надавалися кошти на його лікування в розмірі 1000 грн..

Щодо цивільних позовів, які заявлені прокурором на відшкодування витрат, які понесені лікувальним закладом на лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , то визнає їх в повному обсязі. Щодо цивільних позовів, які заявлені потерпілим ОСОБА_6 , то цивільний позов на відшкодування витрат на лікування визнає в повному обсязі, а позовні вимоги в частині відшкодування витрат за моральну шкоду не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що він разом з ОСОБА_4 та іншими знайомими в ніч на 02 січня 2015 року відпочивали в кафе «Водолій». Під час відпочинку він виходив на вулицю, і коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 лаються і тягають один одного за одяг. Між ними знаходилася дружина потерпілого ОСОБА_9 .. Підійшовши до них, він їх розборонив і всі сіли за стіл. Через деякий час вийшли на вулицю. Хто перший вийшов: чи подружжя ОСОБА_10 , чи він з ОСОБА_4 та іншими знайомими, не пам`ятає. Коли перебував біля кафе, то відходив для розмови по телефону, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 , дружина останнього та ОСОБА_4 знову тягають один одного. Підійшовши до них, їх розборонив. Не виключає, що коли розтягував, то можливо відштовхнув ОСОБА_7 чи його дружину і під час поштовху наніс тілесні ушкодження, але тілесних ушкоджень умисно потерпілому ОСОБА_7 не наносив.

Цивільний позов, який заявлений прокурором на відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_7 , визнає.

Заслухавши обвинувачених, допитавши потерпілих, свідків та вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд знаходить, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не дивлячись на невизнання ними своєї вини, підтверджується сукупністю наступних доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 27 квітня 2015 року близько 1-ї години він зайшов у кафе «Талісман», яке розташоване по вул.П.Куліша м.Борзна Чернігівської області. Підійшовши до барної стійки, зробив замовлення на пляшку пива і став чекати та розмовляв з барменом. Коли випив пиво і повернувся йти з кафе, то в цей час до нього підійшов ОСОБА_4 , якого він знає наглядно і ніяких стосунків з ним не підтримував, і нічого йому не сказавши, раптово наніс удар кулаком в обличчя: в область лівого ока. Від удару він не втримав рівновагу і впав на підлогу, яка викладена кахлями, та вдарився головою. ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів в область правого стегна і хотів сісти на нього, але йому не дозволили це зробити відвідувачі. Після чого він на деякий час втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то хтось із барменів допоміг йому вийти з приміщення кафе через запасний вхід, оскільки кафе було зачинено і нікого з відвідувачів в залі не було, і він пішов додому. Вдома його стан здоров`я погіршився. Він звернувся до лікаря, де в нього констатували струс головного мозку і він був госпіталізований до лікарні. Дійсно, наступного дня через інтернет він дізнався номер телефона ОСОБА_4 і попросив його приїхати до нього. Під час розмови запитав у ОСОБА_4 , за що він його побив, і той йому відповів, що переплутав його з іншою особою, і пообіцяв відшкодувати витрати на лікування. Наступного дня приніс йому 1000 грн.. Після чого на його дзвінки не відповідав і до нього більше не приїздив. Щодо версії ОСОБА_4 про те, що він з товаришем нібито чіплявся до дружини його брата, то вважає її надуманою, оскільки він в кафе прийшов сам, лише привітався зі знайомим, який знаходився в кафе, а з братом обвинуваченого не знайомий і взагалі його не знає і ніколи не бачив.

У зв`язку з лікуванням поніс витрати на суму 2834,27 грн., а тому цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі і просить стягнути їх з обвинуваченого ОСОБА_4 .. Також, неправомірними діями обвинуваченого йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних та фізичних стражданнях, оцінює її в 20000 грн. і просить стягнути зазначену суму з обвинуваченого. Стан здоров`я у нього і на даний час є незадовільним, він зобов`язаний відшукувати кошти на своє лікування, крім того, має вади здоров`я і стан здоров`я його після нанесених тілесних ушкоджень значно погіршився.

Крім того, 16 серпня 2015 року при зустрічі ОСОБА_4 погрожував йому розправою, взявши за шию, наніс удар по голові, в зв`язку з чим він змушений був звернутися до міліції з відповідною заявою, що підтверджується талоном-повідомленням № 56 від 16.08.2015 року. Також за медичною допомогою звернувся до Борзнянської ЦРЛ, де в даний час проходить лікування.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що в ніч на 02 січня 2015 року після 23 години він разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та знайомими ОСОБА_11 та дівчиною на ім`я ОСОБА_12 поїхали в кафе «Водолій», яке розташоване на виїзді з м.Борзни. В кафе було багато відпочиваючих. Коли сіли за столик, то у них не вистачало стільців. Тоді він взяв вільний стілець, який знаходився за столиком, де ніхто не сидів. Після того, як він взяв стілець, нічого не сказавши, до нього підбіг незнайомий раніше йому чоловік, як пізніше дізнався, це був ОСОБА_4 , і нічого не пояснюючи, наніс декілька ударів в обличчя. В цей час до кафе зайшла його дружина ОСОБА_9 , і ОСОБА_4 став принижувати її, висловлюючись на її адресу нецензурними словами. Після чого дружина сказала, що буде викликати міліцію і, взявши телефон, вийшла з приміщення кафе. Слідом за нею пішли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Вже на вулиці ОСОБА_4 штовхнув дружину і при цьому вибив телефон у неї з рук. Від поштовху вона впала на землю, а коли він хотів їй допомогти, то ОСОБА_4 та ОСОБА_5 натягнули на його обличчя куртку і, поваливши на землю, стали ногами та руками наносити удари по різним частинам тіла. Зі слів дружини йому відомо, що саме ОСОБА_4 вдарив його ногою по обличчю, після чого він втратив свідомість. Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перестали його бити, то дружина допомогла йому піднятися і він відчув різкий біль у нижній щелепі. Також боліла ліва рука. Вони викликали таксі і поїхали до райвідділу міліції, де написали відповідну заяву. Після цього поїхали в лікарню. В зв`язку з отриманими тілесними ушкоджень він тривалий час знаходився в лікарні, а потім лікувався амбулаторно. За цей період втратив роботу. Жодного разу ні один з обвинувачених до нього не телефонував, не пропонував ніякої допомоги. Хоч позов і не заявлений ним в порядку кримінального провадження, але він має претензії до обвинувачених матеріального і морального характеру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що в ніч на 02 січня 2015 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та знайомими ОСОБА_11 і дівчиною на ім`я ОСОБА_12 поїхали в кафе «Водолій», яке розташоване на виїзді з м.Борзни. Тут зустрілися зі знайомою ОСОБА_13 , яка була з хлопцем. Вирішили посидіти разом. Сівши за столик і зробивши замовлення, вона вийшла з кафе, де розмовляла зі знайомими дівчатами. Коли повернулася, то побачила у чоловіка на обличчі кров, він був без верхнього одягу, тільки в майці, яка була вся в крові. Коли вона запитала у чоловіка, що трапилося, то він їй відповів нічого. Тоді запитала у присутніх: хто побив її чоловіка. Після цього незнайомий їй раніше чоловік, як пізніше дізналася, це був ОСОБА_4 , став висловлювати в їх адрес нецензурні, принизливі слова і знову, підійшовши до чоловіка, намагався його вдарити. Оскільки ніхто з присутніх у кафе, в тому числі і його працівники, не хотіли втрутитися і припинити дану сварку, то з метою зателефонувати до міліції вона вийшла на вулицю, але слідом за нею вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який знаходився за столиком разом з ОСОБА_4 . Коли на вулиці вона дістала телефон і мала намір зателефонувати до міліції, то до неї підійшов ОСОБА_4 і з метою вибити телефон плечем наніс їй удар і вона впала на асфальт. Коли до неї підбіг її чоловік, то ОСОБА_5 натягнув йому на голову куртку і разом з ОСОБА_4 повалили його на землю та стали наносити удари ногами, руками по різних частинах тіла. ОСОБА_5 перший припинив побиття, а ОСОБА_4 , продовжуючи бити потерпілого. наніс декілька ударів ногою по обличчю. Коли обвинувачені закінчили побиття та пішли в приміщення кафе, вона підійшла до чоловіка та допомогла йому піднятися. Обличчя у нього було в крові і він став скаржитися на біль в нижній щелепі та лівій руці. Викликавши таксі, поїхали відразу до міліції, а потім до лікарні.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_13 , допитаної в судовому засіданні, в ніч на 02 січня 2015 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_14 поїхали в кафе «Водолій». Тут зустрілися зі своїми знайомими ОСОБА_7 та його дружиною. Вирішили сісти за один столик. Оскільки їм потрібний був ще один стілець, то ОСОБА_7 взяв його біля столика. Із-за стільця, який взяв ОСОБА_7 , між ОСОБА_4 і останнім виникла сварка. Так, як це відбувалося за її спиною, то початку бійки вона не бачила, а коли повернулася, то побачила, що ОСОБА_7 знаходився в майці і захищався від ударів ОСОБА_4 , який наносив їх йому як головою, так і руками по голові. Її знайомий ОСОБА_14 намагався зупинити бійку, але ОСОБА_4 також наніс йому декілька ударів. Коли хтось із присутніх припинив дану сварку, то вона з ОСОБА_14 викликали таксі і поїхали додому. Всі подальші події їй не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що коли ОСОБА_7 взяв стілець від столика, за яким ніхто не сидів, і підставив його до свого столика, то ОСОБА_5 спитав, навіщо він взяв стілець, а ОСОБА_4 , піднявшись з місця, підбіг до ОСОБА_7 і вдарив два рази по обличчю кулаком. В цей час до кафе зайшла дружина потерпілого - ОСОБА_9 , і між нею і обвинуваченим ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої вони на адресу один одного висловлювали образливі слова. Після чого він викликав таксі і поїхав додому. Що відбувалося пізніше біля кафе він не бачив, а зі слів подружжя ОСОБА_10 біля кафе ОСОБА_7 побили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За висновком судово-медичної експертизи № 9 від 05.02.2015 року у ОСОБА_7 були встановлені тілесні ушкодження: в області голови у вигляді струсу головного мозку, подвійного перелому нижньої щелепи в проекції правої половини тіла останньої на рівні 5-го правого зуба та в проекції правого суглобового паростка; забою м`яких тканин лівого ока з крововиливом у кон`юктиву лівого очного яблука; в області кінцівок у вигляді закритого часткового ушкодження лівого ключично-акроміального зчленування та саден правого передпліччя. В утворенні даних тілесних ушкоджень могла мати місце неодноразова дія тупих предметів по механізму удару або тертя. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження, які малися в області кінцівок, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня, а в області голови відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

За висновком судово-медичної експертизи № 28 від 15 травня 2015 року у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження: в області голови у вигляді струсу головного мозку та синця лівої очної ділянки обличчя; в області кінцівок у вигляді синця правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими і взаємопов`язаними для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені в якості джерел доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинені ними неправомірні дії, оскільки їх вина в судовому засіданні повністю знайшла своє підтвердження. Факт хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_4 в кафе «Водолій», які мали місце в ніч на 02 січня 2015 року, де обвинувачений безпричинно із хуліганських спонукань наніс декілька ударів руками в область голови потерпілому ОСОБА_7 , підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними ним в судовому засіданні, та які повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . Сам обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечує, що він наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_7 , а його твердження, що він ударив потерпілого у відповідь на його удари, суд вважає неправдивими, оскільки вони в судовому засіданні не підтверджуються жодними доказами.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що біля кафе «Водолій» на вулиці ніхто не бив потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає також неправдивими, оскільки вони повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 та висновком судово-медичної експертизи, який повністю узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні.

Надуманими і вибраними з метою ухилитися від відповідальності за більш тяжкий злочин є і показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо причини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 в кафе «Талісман», які мали місце в ніч на 27 квітня 2015 року, оскільки його показання в тій частині, що він наніс удари потерпілому, оскільки той захищав свого друга, який чіплявся до дружини брата, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , які є послідовними на протязі всього слідства і які суд вважає правдивими та бере їх до уваги, так як вони повністю знаходять своє узгодження з висновком судово-медичної експертизи.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, а своїми діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб, тим самим обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України. Також, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, строком понад 21 день, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

По сукупності ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб, тим самим обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ними кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України до нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинувачених, ставлення їх до вчинених ними неправомірних діянь.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем свого проживання характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , по справі не встановлено.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, що є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, має позитивну характеристику з місця проживання. Обставин, які б обтяжували його покарання, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин по справі, його дії у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, суд вважає, що виправлення і перевиховання його можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за ним, тому відносно нього суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який є не судимим в силу ст. 89 КК України, під час досудового слідства відносно кримінального правопорушення, яке мало місце в ніч на 2 січня 2015 року, вчинив 27 квітня 2015 року знову аналогічне кримінальне правопорушення в відношенні потерпілого ОСОБА_6 , і зі слів останнього продовжував застосовувати до нього неправомірні дії, в зв`язку з чим він змушений був звертатися з заявою до райвідділу міліції, що підтверджується талоном повідомленням № 56 від 16 серпня 2015 року. Враховуючи вищевикладене та позицію потерпілих, які наполягають на суворій мірі покарання, то суд не знаходить підстав для застосування в відношенні нього ст.75 КК України.

При розгляді цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, які заявлені потерпілим ОСОБА_6 , суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно з положенням ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В ході досудового слідства потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2834,27 грн. - витрат, які понесені потерпілим на лікування. Суд вважає, що оскільки витрати на лікування потерпілий поніс в зв`язку з неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , то його позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, за виключенням 250 грн., суми благодійної допомоги, яка сплачена потерпілим в добровільному порядку, та 1000 грн., які відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_4 в ході досудового слідства, що не заперечується і потерпілим в судовому засіданні.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що в зв`язку з нанесенням обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з хуліганських спонукань, то йому заподіяно фізичні та моральні страждання, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є такими, що підлягають задоволенню, але при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з глибини фізичних, душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості. Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає стягненню в меншому розмірі, ніж заявлено потерпілим ОСОБА_6 .

Щодо цивільних позовів, які заявлені прокурором на відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілих від злочину, то суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Тому позовні вимоги прокурора про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Борзнянської ЦРЛ за лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2605 грн. 50 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_7 , то суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню лише з ОСОБА_4 оскільки, як вбачається з довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» № 01-07/48 від 16.02.2015 року, ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в стоматологічному відділенні в зв`язку з подвійним переломом нижньої щелепи в проекції правої половини тіла останньої на рівні 5-го правого зуба та в проекції правого суглобового паростка. За нанесення даних тілесних ушкоджень обвинувачується лише ОСОБА_4 . Тому позовні вимоги прокурора про стягнення з ОСОБА_5 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 КК України, ч.2 ст.296 КК України та ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України 1 (один) рік обмеження волі; за ч.2 ст. 296 КК України - 2 (два) роки обмеження волі волі; за ч.1 ст.122 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно призначити 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, з іспитовим строком в один рік. Зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання та повідомляти останні про зміну місця проживання і роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1584 грн. 27 коп. (одну тисячу п`ятсот вісімдесят чотири грн.. 27 коп.), в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п`ять тисяч грн.)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Борзнянської ЦРЛ Чернігівської області 2605 грн. 50 коп. (дві тисячі шістсот п`ять грн. 50 коп.) в рахунок відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_6 , та 7826 грн.20 коп. (сім тисяч вісімсот двадцять шість грн.. 20 коп.) на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в рахунок відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

В задоволенні позовних вимог прокурору про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», на лікування потерпілого ОСОБА_7 відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського райсуду ОСОБА_1