У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі прокурораОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року з усуненням описки ухвалою від 16 листопада 2015 року у кримінальному проваджені № 120 151 001 000 076 44, якою обвинувальний акт з додатками відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, судимого:
- 22.03.2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 23.07.2004 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- 23.07.2004 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, що звільнений 08.06.2006 року;
- 02.10.2008 року Тверським районним судом м. Москви Російської Федерації за ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 161 КК Росії на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, що звільнений 08.02.2008 року;
- 20.05.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, що звільнений 15.12.2010 року;
- 18.07.2011 року Брянським обласним судом Російської Федерації за ч. 2 ст. 322 КК Росії на 7 місяців позбавлення волі;
- 01.11.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України на 6 місяців арешту, що звільнений 09.12.2012 року, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва, -
В С Т А Н О В И Л А :
Дана ухвала про повернення обвинувального акта мотивована тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки під час досудового розслідування слідчим всупереч вимогам процесуального закону не було встановлено та зазначено в подальшому в обвинувальному акті реальне місце проживання ОСОБА_7 , що створило об`єктивні перешкоди для проведення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта, а саме неможливості повідомлення останнього про час, дату та місце розгляду провадження, що не допускається процесуальним законом за відсутності обвинуваченого.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання у суді першої інстанції, оскільки в обвинувальному акті зазначені данні та адреса фактичного місця реєстрації та проживання ОСОБА_7 , за якою його викликали і у судове засідання на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Також прокурор звертає увагу, що суд повернув обвинувальний акт і реєстр досудового розслідування з підстав істотного порушення вимог КПК України. Проте ст. 412 КПК України, якою встановлений вичерпний перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, обставини, вказані в ухвалі суду - не визначені.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора, що підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 2 вказаної норми процесуального закону, повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування не виконана.
Так, у досліджуваному кримінальному провадженні обвинувальний акт дійсно містить анкетні дані відносно обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його місця народження - м. Миколаїв, місця реєстрації - АДРЕСА_1 .
Але в обвинувальному акті вказано і про те, що ОСОБА_7 не має в м. Києві постійного місця проживання, де, як указано в обвинувальному акті, він 01 липня 2015 року на Бесарабській площі, 2, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, 02 та 14 липня 2015 року з ОСОБА_7 вчинялися процесуальні дії, а 28 липня 2015 року підозрюваному ОСОБА_7 був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування.
За якою адресою слідчий викликав ОСОБА_7 до органу досудового розслідування, з матеріалів провадження не вбачається, як і з апеляційної скарги прокурора.
Не зміг надати такі відомості і прокурор, що приймав участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції.
Водночас, з кримінального провадження надалі видно, що вже 29 липня 2015 року воно було скеровано до суду першої інстанції, який за місцем реєстрації ОСОБА_7 06 серпня 2015 року направив повістку про виклик обвинуваченого до суду на 19 серпня 2015 року, яка повернулася з відміткою не проживання адресата за вказаною адресою.
Не з`явився обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання і 31 серпня 2015 року, коли була винесена ухвала про застосування до нього приводу на 18 вересня 2015 року, потім на 20 жовтня 2015 року та на 10 листопада 2015 року, які виконані не були, а чергова повістка повернулася з відміткою не проживання ОСОБА_7 за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повернувся з аналогічної відміткою не проживання обвинуваченого за місцем реєстрації і виклик останнього в суд апеляційної інстанції.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання за адресою його реєстрації було задоволено слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва 15 липня 2015 року.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання, якщо матеріали перебувають в провадженні суду, здійснює прокурор, як наголошується в ч. 3 ст. 179 КПК України.
Проте прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, не тільки не здійснював контроль за виконанням ОСОБА_7 особистого зобов`язання, а наряду з прокурором Шевченківського району м. Києва, на якого був покладений контроль за виконанням наведених вище ухвал Шевченківського районного суду м. Києва про привід обвинуваченого в судові засідання не зміг надати суду першої інстанції дані щодо місцезнаходження ОСОБА_7 .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, повернувши його прокурору Шевченківського району м. Києва у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а не з підстав, визначених ст. 412 КПК України, на відсутність яких акцентував увагу прокурор в апеляційній скарзі, хоча і останнє не є беззаперечним, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не вказано, яким чином суд повинен розглянути провадження за відсутності ОСОБА_7 , вину якого повинен доводити прокурор з урахуванням приписів ст. 17 КПК України.
За наведеним апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року з усуненням описки ухвалою від 16 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному проваджені № 120 151 001 000 076 44 відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3