Провадження № 1-кп/369/542/15
В И Р О К
іменем України
09.12.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чернеччина, Краснопільського району, Сумської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно працюючого водієм-експедитором в АНД «Груп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
12.10.2015 близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі гіпермаркету «Ашан-Кільцева», який розташований по вул. Велика Кільцева, 4 в селі Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, де маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до відділу з продажу взуття та взявши з полиці нові чоловічі туфлі, одягнувши їх на ноги, пройшов через касову зону не розрахувавшись за них, тим самим заподіяв ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріального збитку на загальну суму 669 грн. 39 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд, з причин які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення злочину працівниками охорони ТОВ «Вітязь груп».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав та суду пояснив, що 12.10.2015 він перебуваючи в гіпермаркету «Ашан-Кільцева», який розташований по вул. Велика Кільцева, 4 в селі Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області вирішив таємно викрасти кросівки з даного магазину. Перебуваючи у відділі продажу взуття, він взяв з полиці кросівки, одягнув їх собі на ноги та направився до виходу з магазину, не сплативши за них. Через деякий час, він повернувся в магазин з викраденими кросівками, де був затриманий працівниками охорони.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України доведена повністю, його дії кваліфікуються судом, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин зач.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий, негативних характеристик за місцем проживання не має (а.с. 31 т.1), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.33-34 т.1).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази: - чоловічі туфлі чорного кольору - передані під розписку на зберігання інспектору відділу безпеки гіпермаркету «Ашан» ОСОБА_6 залишити в розпорядженні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, представником потерпілого та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1