Справа №459/3133/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження за № 0001693 від 04.09.2015 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Червонограда, Львівської області, українки, громадянки України, з освітою середньою, не одруженої, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої

22.11.2010 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

14.08.2013 року тим же судом за ст.382 ч.1, ст.ст.71,72 КК України до 1 року 5 днів позбавлення волі;

за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 1 серпня 2015 року близько 01год. 50 хв., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , власником якої являється потерпілий ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з приміщення даної квартири належну потерпілому банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .
Крім того ОСОБА_4 1 серпня 2015 року близько 02 год. 16 хв., знаючи пін-код до викраденої банківської картки, перебуваючи поблизу приміщення магазину «Україна» по вул.Сокальській,6 у м.Червонограді Львівської області у банкоматі «Приват Банк» зняла з вищезгаданої банківської картки ОСОБА_5 гроші в сумі 4000 гривень. В подальшому з даної картки згідно кредитного договору було знято 160 грн. комісії.
Своїми діями обвинувачена завдала потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4160 грн.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої, оскільки докази ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинуваченні свою вину визнала повністю, підтвердила, що наведені в обвинувачені обставини дійсно мали місце. Вказала, що 1 серпня 2015 року ОСОБА_5 запросив їх з подругою у гості до себе додому. Перебуваючи у квартирі потерпілого, вона вийшла в іншу кімнату, де побачила банківську карточку і взяла її. При здійсненні дзвінків з телефону потерпілого вона побачила там записаний пін-код від банківської картки. Пізніше відлучилась з квартири і поблизу приміщення магазину «Україна» по вул.Сокальській,6 у м.Червонограді зняла з банкомату кошти в сумі 4000 грн.. Повернувшись у квартиру, поклала картку на місце. Викрадені гроші використала на власні потреби.
Завдані збитки відшкодує потерпілому частинами з отриманої пенсії. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Дослідивши всі зібрані матеріали справи, суд вважає, що вина обвинуваченої у судовому засіданні доведена повністю.

Вина її у тому, що вона вчинила викрадення офіційного документа.
Ці дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України.
Також, вина обвинуваченої у тому, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.
Ці дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.
Щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину як обставини, що пом`якшують її покарання.
Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченої, що є людиною молодого віку, являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, має на утриманні неповнолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судима.
З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначеного покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до неї ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити їй покарання

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та періодично з`являтись у кримінально виконавчу інспекцію для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1