Справа № 214/3162/13-к
1-кп/214/4/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження 0000049 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, працездатного, має на утриманні двох дітей, раніше судимий: 20.06.2012 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 950 грн, штраф сплатив; 31.10.2012 року Довгинцевським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення з випробувальним строком на два роки, покарання не відбув; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22 грудня 2012 року в період з 15 до 15-30 години ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме- мобільний телефон «Nokia-С2-00», вартістю 550 грн, в якому знаходились дві сім-картки вартістю 25 грн кожна, флеш-картка пам`яті, вартістю 100 грн, на рахунку мобільного оператора знаходилось 150 грн, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 850 грн.

Суд прийшов до висновку щодо винуватості ОСОБА_5 . Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю, з цивільним позовом погодився та підтвердив обставини викладі в обвинувальному акті. А саме, що наприкінці 2012 року перебував у свого знайомого ОСОБА_4 вдома на мікрорайоні Гірницькому в м.Кривому Розі, де вони вживали алкогольні напої. Коли потерпілий не бачив, він таємно викрав мобільний телефон потерпілого Нокія. Телефон продав, кошти витратив на свої потреби. Згоден цивільним позовом, розміром шкоди. Шкоду потерпілому не відшкодовано. Просить сурово не наказувати. Зараз стосовно нього проводиться досудове розслідування в м. Києві, перебуває під вартою з 23.10.2015 року.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці 2012 року запросив до себе додому за адресою: АДРЕСА_3 обвинуваченого, з яким разом працював, вони вживали алкогольні напої. Після уходу обвинуваченого в обідній час, він побачив, що зник його мобільний телефон Нокія з 2 сім-картками, карткою пам`яті, загальною вартістю 850 грн. Просить задовольнити його цивільний позов та стягнути з обвинуваченого 850 грн заподіяної шкоди . В мірі покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження:

- за медичними довідками (а.с.32-33) ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;

- за довідкою ІЦ ОСОБА_5 раніше судимий (а.с.37), За листом КВІ покарання за вироком від 31.10.2012 року не відбуто (а.с.38);

- за місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно (а.с.36).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за пропозицією сторін, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, а саме докази винуватості обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони розуміють наслідки не дослідження судом цих обставин. Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого, потерпілого та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання є рецидив злочинів та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння .

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, переховувався від суду, не працює, на обліку у лікарів на цей час не перебуває, задовільно характеризується, має двох дітей, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі. При призначенні остаточного покарання слід застосувати правила ст. 71 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого мають бути задоволені, при цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Так судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 850 грн, яка підлягає стягненню з винної особи обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначенного та невідбутого покарання за вироком від 31.10.2012 року Довгинцевського районного суду м.Кривого Рогу у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць з відбуванням в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з часу затримання та поміщення до установи для відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 850 грн (вісімсот п`ятдесят) гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1