АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1745/15 Справа № 192/1155/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого 30 квітня 2013 р. Павлоградським

міськрайонним судом Дніпропетровської області

за ч.2 ст.186 КК на 4 роки позбавлення

волі, ухвалою Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 р.

не відбута частина покарання ОСОБА_6

скорочена наполовину відповідно до Закону

України «Про амністію у 2014 році»,

за участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6 в режимі відео конференції,

Встановила:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання на тій підставі, що він своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не погоджуючись з судовим рішенням посилається на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам, а за змістом скарги просить перевірити законність ухваленого судом рішення відповідно до положення ст.81 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи засудженого ОСОБА_6 , який вважав, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою та просив її скасувати, а також звільнити його від подальшого відбування покарання, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, тому просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване повне або часткове умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таке звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи засудженого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не обґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджений 30 квітня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки і покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

20 січня 2014 року той самий суд згідно з ч.2 ст.78 КК України направив ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, оскільки він не виконував покладені на нього обов`язки.

24 липня 2014 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» скоротив наполовину не відбуту частину покарання за вироком від 30 квітня 2013 року. Отже, на момент звернення ОСОБА_6 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджений відбув більше двох третин строку покарання, тому він мав право звернутися з такою заявою.

В Солонянській виправній колонії № 21 ОСОБА_6 утримується з 19 лютого 2015 р.

Згідно з даними характеристики за час знаходження у виправній колонії № 21 засуджений зарекомендував себе як особа, що не стала на путь виправлення. Так, він характеризується посередньо, в спілкуванні з працівниками установи проявляє хитрість, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи відноситься не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Згідно з повідомленням адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 за весь час перебування у виправних колоніях ОСОБА_6 отримав лише одну подяку в липні 2014 р., стягнень не має. До суспільно-корисної праці не відноситься сумлінно.

Як убачається з характеристики, 13 березня 2015 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії № 21 ОСОБА_6 як особі, що не стала на путь виправлення, було відмовлено у заміні режиму утримання та заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

Наведеними даними спростовуються доводи ОСОБА_6 в апеляційній скарзі стосовно того, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для застосування щодо ОСОБА_6 положень ст.81 КК України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни на підставах, зазначених в апеляційній скарзі засудженого. З цих підстав не підлягають задоволенню і доводи ОСОБА_6 щодо необхідності звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни ухвали, колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4