АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, обвинуваченої за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2015 року ухвалою підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду міста Києва в кримінальному провадженні № 0001669 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до 11-30 год. 14 грудня 2015 року.

20 листопада 2015 року обвинувачена ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу у частині продовження їй дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просить її змінити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити, з наступних підстав.

У ст. 392 КПК наведено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. У п. 3 ч. 1 цієї статті, зокрема, зазначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, а в ч. 2 цієї статті йдеться про те, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

КПК України не передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання особи під вартою постановленої на стадії підготовчого судового провадження в суді першої інстанції.

А тому, суд першої інстанції вірно зазначив в ухвалі про вона не підлягає апеляційному оскарженню.

Такий висновок суду першої інстанції не порушує прав обвинуваченої гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини з огляду на те, що діючим КПК України передбачено періодичний судовий контроль, який було здійснюється судом першої інстанції у порядку ст. 331 КПК України та забезпечує дотримання прав обвинуваченого за ст. 5 Конвенції.

Відповідно до наданих прав обвинувачена має право звернення до суду першої інстанції з клопотанням про зміну діючого відносно неї запобіжного заходу і гарантія його розгляду закріплена нормами як ч.3 ст. 315 КПК України, так і ч.1 ст. 331 КПК України, у тому числі і право обвинуваченої на участь у розгляді судом такого клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 рокуналежить відмовити.

Керуючись ст. ст. 392, 393, 399 КПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її постановлення, а ОСОБА_2 у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

ЄУНС 752/6335/15-к
№ апеляційного провадження 11-кп/796/2154/2015
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_4
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1