Справа №490/49/16-к 15.01.2016 15.01.2016 15.01.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджень м. Херсон, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .
Скасувати ухвалу слідчого судді. Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва
________________________________________________________________
провадження № 11-сс/784/16/16 слідчий суддя ОСОБА_8
категорія: оскарження запобіжного доповідач у апеляційній інстанції
заходу ОСОБА_1
Узагальнені доводи захисника ОСОБА_5 .
Вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину є необґрунтованою. Під час розгляду клопотання свідки та потерпіла не допитувалися. Доказів застосування до неї фізичного насильства слідчому судді не надано. Відсутній висновок експерта на підтвердження цієї обставини. Вказує, що слідчим суддею не обґрунтовано висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК. У матеріалах кримінального провадження відсутні докази переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також можливості вчинення ним нових злочинів. Посиланням слідчого судді на тяжкість злочину не можна обґрунтовувати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів ОСОБА_6 .. Також вважає, що висновок слідчого судді про відсутність в підозрюваного міцних соціальних зв`язків є безпідставним.
Наводить положення ст.ст. 9 ч. 5, 94, 370, 407, 409 КПК України. Посилається на окремі рішення Європейського суду з прав людини стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Слідчою Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.
08.01.2016 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
09.01.2016 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 08.01.2016 р., о 16 год. 45 хв., знаходячись біля житлового будинку № 63 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві, наздогнав потерпілу ОСОБА_10 . Знаходячись позаду неї, наніс 1 удар в область тулуба з правого боку. Після цього ОСОБА_6 схопив руками сумку, яка була в руці потерпілої, вартістю 2000 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «iPhone5» вартістю 5000 грн., гаманець вартістю 600 грн., та намагався її вирвати.
Однак, ОСОБА_10 вчинила опір, в зв`язку із чим ОСОБА_6 не вдалося довести до кінця свій умисел, спрямований на відкрите викрадення майна.
Рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя умотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, та ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення, з огляду на обставини інкримінованого йому злочину, відсутність в підозрюваного будь-якого місця роботи, його матеріальний стан. Дійшов висновку, що запобігти цьому ризику можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу передбачено ст. 193 КПК України. Відповідно до положень ч.4 цієї статті за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Журнал судового засідання від 11.01.2016 р. свідчить, що про заслуховування свідків, а також потерпілої у даному кримінальному провадженні сторони клопотання не заявляли.

Разом з тим, слідчим суддею вивчені залучені до клопотання в достатньому обсязі матеріали досудового розслідування, в яких містяться копії протоколів допиту потерпілої та свідків, пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання. Ці матеріали доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_10 на допиті показала про нанесення їй підозрюваним удару в область печінки та намагання вихопити у неї з рук сумку з речами. Вчинила опір, кликала на допомогу. Вихопити сумку підозрюваному не вдалося. Він намагався втекти. Але перехожі його наздогнали та передали наряду поліції.

Свідок ОСОБА_11 на допиті показав, що підозрюваний намагався вихопити сумку з рук потерпілої, яка чинила опір та кликала на допомогу. Під час боротьби вони впали. Потім підозрюваний намагався втекти. Затримав його разом з іншими перехожими.

Свідок ОСОБА_12 на допиті дав аналогічні показання щодо обставин затримання підозрюваного. Також вказав, що той чинив супротив, намагався імітувати психічний розлад, був у стані алкогольного сп`яніння.

Фактично апелянтом оспорюється кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України в частині застосування насильства до потерпілої. Однак, це питання безпосередньо пов`язано з оцінкою доказів за правилами ст. 94 КПК України і є предметом розгляду кримінального провадження по суті.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що з числа ризиків, заявлених у клопотанні слідчого про застосовування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя визнав доведеним лише 1 ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення. Тому є недоречними твердження апелянта про відсутність доказів, які б підтверджували ризик переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та/або суду.

Врахування тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, передбачено в числі обставин, які враховуються при застосування запобіжного заходу, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України. Тому є обґрунтованими посилання суду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до 6 років.

Підозрюваний ОСОБА_6 на допиті повідомив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки. Вказав, що вживав спиртні напої незадовго до інкримінованої йому події. В апеляційному суді визнав, що намагався вирвати сумку з рук потерпілої.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, ОСОБА_6 офіційно не працює. Відсутні дані про достатні джерела його доходу внаслідок неофіційного працевлаштування, про яке він повідомив.

Хоча на ОСОБА_6 надана в цілому позитивна характеристика, в якій зазначено про його проживання разом з родиною в кв. АДРЕСА_2 , однак, із залучених до матеріалів провадження пояснень мешканців будинку вбачається, що ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями. Є сімейним дебоширом. Його співмешканка ОСОБА_13 на початку цього року переїхала на іншу квартиру.

В судовому засіданні 11.01.2016 р. слідчою ОСОБА_9 пояснення з цього приводу надані як учасником судового провадження (п.п. 26,19 ч.1 ст. 3 КПК України).

Таким чином, у підозрюваного є певні соціальні зв`язки в місці його проживання, але вони виявилися недостатньо міцними для запобігання його протиправної поведінки.

Враховуючи наведене та обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про існування ризику вчинення підозрюваним іншого (аналогічного) кримінального правопорушення та про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання встановленому ризику.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, вид якого апелянтом не зазначено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2016 року про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 09 березня 2016 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:

Судді: