АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2872/2015 Слідчий суддя суду у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою суду скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 14.07.2015 про закриття кримінального провадження №0001453, відомості про кримінальне правопорушення у якому 13.07.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернуто особі, яка її подала.
Суд мотивував прийняте рішення тим, що дані до ЄРДР були внесені не на підставі заяви ОСОБА_7 , який не визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, суд в ухвалі зазначив, що посилання ОСОБА_9 на заяву про залучення його до провадження як потерпілого є безпідставними тому, що така заява подана до Генеральної прокуратури України 03.08.2015, тобто вже після прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 14 липня 2015 року про закриття кримінального провадження скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0001453 направити до Генеральної прокуратури України для продовження досудового розслідування.
Скаржник вважає, що суд помилково прийшов до думки про відсутність процесуальних документів, які б підтверджували процесуальний статус ОСОБА_7 , як потерпілого, оскільки чинний кримінально-процесуальний закон, не пов`язує виникнення прав у потерпілого з наявним у справі процесуальним рішенням про визнання потерпілим та не передбачає винесення такого процесуального документу.

Зазначає, що під час судового розгляду в суді першої інстанції надано належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_7 звернувся до органу досудового розслідування з заявою про визнання потерпілим, а тому, враховуючи відсутність постанови слідчого про відмову в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_7 потерпілим він набув прав визначених ст.56 КПК України та права на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження № 0001453 вбачається, що 13.07.2015 року до ЄРДР внесені дані про внесення службовими особами Генеральної прокуратури України за попередньою змовою з співробітниками СБУ та працівниками Апеляційного суду м. Києва недостовірної інформації в офіційні документи матеріали кримінального провадження № 0001453, тим самим створили штучні докази у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до діючого законодавства, старшим слідчим в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , розпочате досудове розслідування.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що під час проведення слідства не було встановлено достатніх даних, які свідчили б про наявність в діях службових осіб Генеральної прокуратури України, співробітників СБУ та працівників Апеляційного суду м. Києва певних кримінально караних діянь, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, з матеріалів провадження видно, що при проведенні перевірки, слідчим була допитана свідок ОСОБА_11 , отримані пояснення від працівників відділу забезпечення секретного діловодства управління забезпечення охорони державної таємниці Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , отримані рапорти від співробітників управління забезпечення охорони державної таємниці Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 врахуванням отриманих матеріалів кримінального провадження, слідчим 14.07.2015 року винесена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження, з якої вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, внесені до ЄРДР передчасно, не в повній мірі відповідають вимогам ст. 214 КПК України та не містять даних, які вказували б на наявність в діях будь-яких осіб ознак кримінального правопорушення, як це передбачено ст. 11 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неповноту перевірки не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для винесення колегією суддів нової ухвали та скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність висновків суду, щодо повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки вона подана не уповноваженою особою, то ці доводи безпідставні.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Так, як вбачається з матеріалів провадження, постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена 14.07.2015 року. На час досудового слідства та постановлення зазначеної постанови ОСОБА_7 не мав статусу потерпілого чи особи, за заявою якої порушено кримінальне провадження.
Заява ОСОБА_7 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, на яку посилається адвокат у своїй апеляційній скарзі, була подана до Генеральної прокуратури України лише 03.08.2015 року, вже після закриття провадження, тому висновок слідчого судді про повернення скарги на дії слідчого, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу, є законним та обґрунтованим.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 14.07.2015 про закриття кримінального провадження №0001453, відомості про кримінальне правопорушення у якому 13.07.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернуто особі, яка її подала, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ __________________ __________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4