Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11-77/11
Категорія ч.2 ст.302 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Ляшука В.В.

суддів: Слісарчука Я.А., Гузовського О.Г.

з участю: прокурора Сидоренка О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 19 листопада 2010 року, яким засуджено,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судиму

- за ч.2 ст. 302 КК України та призначити покарання 5 років позбавлення волі;

За ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

За ст.76 КК України покладено обов'язки:

- періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід засудженій залишено до вступу вироку в законну силу - підписку про невиїзд.

Гроші в сумі 50 грн. передано у доход держави.

Речові докази: 5 презервативів, використаний презерватив, упаковку з-під презервативів - знищити; блокнот, конверт з сім-картою «Київстар», телефон «Самсунг» повернути ОСОБА_1

Згідно з вироком 20 листопада 2009 року близько 23 години орієнтована особа ОСОБА_2 зателефонував з мобільного телефону до ОСОБА_1 та під виглядом клієнта виявив бажання за грошову винагороду отримати сексуальні послуги від особи жіночої статі. ОСОБА_1 погодилась допомогти і запропонувала ОСОБА_2 зустрітись поблизу готелю «Житомир», на площі Перемоги, 6 в м. Житомирі. З цією метою ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 прослідували за вказаною адресою, де домовились про грошову винагороду та місце надання сексуальних послуг. Після чого ОСОБА_1, погодившись на пропозицію ОСОБА_2, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зайняття звідництвом для розпусти з метою наживи, зателефонувала з мобільного телефону до ОСОБА_3 та запропонувала їй зустрітись через 10 хвилин біля готелю «Житомир», що по площі Перемоги, 6 в м. Житомирі та в подальшому надати сексуальні послуги ОСОБА_2 20 листопада 2009 року близько 23 години 10 хвилин, зустрівшись за вищевказаною адресою, ОСОБА_1, отримавши від ОСОБА_2 грошову винагороду в сумі 50 грн., представила йому ОСОБА_3, як особу, яка надає сексуальні послуги та на місці обумовили обставини надання останньою послуг інтимного характеру ОСОБА_2 за грошову винагороду.

Після чого ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 цього ж дня, близько 23 години 30 хвилин приїхали на квартиру № 75, що по вулиці Котовського, 27 в м. Житомирі, де остання надала ОСОБА_2 сексуальні послуги, за що отримала кошти в розмірі 250 грн.

17 грудня 2009 року близько 22 години 15 хвилин орієнтована особа ОСОБА_2 зателефонував з мобільного телефону до ОСОБА_1 та під виглядом клієнта виявив бажання за грошову винагороду отримати сексуальні послуги від особи жіночої статі, на що остання погодилась і з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заняття звідництвом для розпусти з метою наживи, запропонувала ОСОБА_2 зустрітись в обумовлений час поблизу Центрального універмагу, що по вулиці Київській, 35 в м. Житомирі.

Після цього ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заняття звідництвом для розпусти з метою наживи, зателефонувала з мобільного телефону до ОСОБА_4 та запропонувала їй зустрітись поблизу Центрального універмагу в м: Житомирі, щоб в подальшому надати сексуальні послуги клієнту.

У подальшому, цього ж дня, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_1, зустрівшись з ОСОБА_2, прослідували до вищевказаної адреси, де домовились про грошову винагороду та місце надання сексуальних послуг. Отримавши від ОСОБА_2 грошову винагороду у сумі 50 грн., ОСОБА_1 представила ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка в цей час перебувала за вищевказаною адресою, з якою вони обумовили всі обставини надання ОСОБА_4 послуг інтимного характеру ОСОБА_2 за грошову винагороду.

Після чого 17 грудня 2009 року, близько 22 години 40 хвилин ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 поїхали на невстановленому досудовим слідством автомобілі «таксі» до перехрестя вулиць Київської та Шелушкова, що в м. Житомирі, де остання в салоні вищезазначеного автомобіля «таксі» надала ОСОБА_2 сексуальні послуги, за що отримала грошові кошти у розмірі 250 грн.

5 січня 2010 року, близько 21 години орієнтована особа ОСОБА_2 зателефонував з мобільного телефону до ОСОБА_1 та під виглядом клієнта виявив бажання за грошову винагороду отримати сексуальні послуги від особи жіночої статі, на що остання погодилась і з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заняття звідництвом для розпусти з метою наживи, запропонувала ОСОБА_2 зустрітись в обумовлений час поблизу Центрального універмагу, що по вулиці Київській, 35 в м. Житомирі. Після цього ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заняття звідництвом для розпусти з метою наживи, зателефонувала з мобільного телефону до ОСОБА_5 та запропонувала їй зустрітись поблизу Центрального універмагу в м. Житомирі, щоб в подальшому надати сексуальні послуги клієнту.

У подальшому, цього ж дня, близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_1, зустрівшись з ОСОБА_2, прослідували до вищевказаної адреси, де домовились про грошову винагороду та місце надання сексуальних послуг. Отримавши від ОСОБА_2 грошову винагороду у сумі 50 грн., ОСОБА_1 представила ОСОБА_2 громадянку ОСОБА_5, яка в цей час перебувала за вищевказаною адресою, з якою вони обумовили всі обставини надання ОСОБА_5 послуг інтимного характеру ОСОБА_2 за грошову винагороду.

Після чого 5 січня 2010 року, близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 поїхали на квартиру № 62, що по вулиці Мануїльського, 100-А в м. Житомирі, де остання надала ОСОБА_2 сексуальні послуги, за що отримала грошові кошти у розмірі 200 грн.

В апеляції ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи, просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування. Вказує на фальсифікацію доказів досудовим слідством та неповноту судового слідства. Зазначає, що суд не допитав свідків зазначених в обвинувальному висновку та безпідставно відмовив у задоволенні її клопотань про допит нових свідків, які можуть підтвердити її алібі 20.11.2009 р. і 17.12.2009 р. Також вказує на однобічність судового слідства, а саме вважає, що суд взяв до уваги лише показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які дали щодо неї неправдиві показання під примусом працівників міліції, оскільки працюють повіями, однак проігнорував показання ОСОБА_5, яка дала показання, що її виправдовують, при цьому їх у вироку перекрутив. Вказує, що 5 січня 2010 року погодилась на пропозицію ОСОБА_2 сходити до кафе, взяла з собою ОСОБА_5, гроші ОСОБА_2, їй передав для придбання спиртного та цукерок. ОСОБА_1 заперечує факти звідництва, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, вказує, що у неї мобільний телефон не вилучався, оскільки був викрадений раніше, однак суд у вироку чомусь повернув їй не її телефон

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про залишення без задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 в звідництві для розпусти з метою наживи ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах наведених у вироку.

Так з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_2 вбачається, що він 20.11.2009 р., 17.12.2009 р. та 5.01.2010 р. здійснював контрольну закупку звідницьких послуг. В ці дні, він попередньо домовившись по телефону, зустрічався з ОСОБА_1, яка отримавши гроші, в розмірі 50 грн. зводила його з жінками, які займаються проституцією та які у вказані дні за оплату надавали йому сексуальні послуги.

Обєктивність показань цього свідка ствердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показання яких були оголошені у суді. Так, зазначені свідки повідомили, що займаються проституцією. ОСОБА_1, час від часу підшукувала їм клієнтів. З ОСОБА_2 їх звела також ОСОБА_1, яка по телефону домовилась з ними про зустріч, а саме ОСОБА_3 20.11.2009 р., ОСОБА_4 17.12.2009 р., після чого звела їх з ОСОБА_2 якому вони у вказані дні за гроші надали сексуальні послуги.

Свої показання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили при проведенні відтворення обстановки та обставин події, в ході яких розповіли про обставини звідництва та показали детально місця зустрічей та місця де надавали сексуальні послуги.

При проведенні впізнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 впізнали на представлених фотографіях ОСОБА_1 як особу яка звела їх з ОСОБА_2

Зазначені фактичні обставини також підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, з яких вбачається, що вони були присутніми, в якості понятих при проведенні 20.11.09 р. оперативної закупки звідницьких послуг та бачили як ОСОБА_2 після телефонної розмови зустрівся з ОСОБА_1 поблизу готелю „Житомир та передавав їй гроші, після чого вона звела його з молодою дівчиною.

ОСОБА_8 дав також аналогічні пояснення з приводу проведення контрольної закупки 17.12.2010 р., яка проходила поблизу Центрального Універмагу.

Це також підтверджується актами огляду та помітки грошових коштів, актами огляду покупця та протоколами оперативної закупівлі від 20.11.2009 р., 17.12.2009 р., 5.01.2010 р., протоколом огляду ОСОБА_1 та вилучення у неї помічених грошей./а.с.8-11, 15-19, 24-28/

З оголошених в суді показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 вбачається, що вони були присутніми, в якості понятих при проведенні 05.01.2010 р. оперативної закупки звідницьких послуг та бачили як ОСОБА_2 після телефонної розмови зустрівся з ОСОБА_1 поблизу Центрального Універмагу та передавав їй гроші, після чого вона звела його з молодою дівчиною. В подальшому в ОСОБА_1 були вилучені помічені 50 гривень, а ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 були виявлені на квартирі за адресою м. Житомир вул. Мануїльського, 100 а, кв. 62.

Хоча ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_5 заперечили факт звідництва, а ОСОБА_5 також факт надання послуг сексуального характеру 5.01.2010 р. ОСОБА_2 колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції обєктивно підтверджується показаннями ОСОБА_2, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 , актами огляду та помітки грошових коштів, актами огляду покупця та протоколами оперативної закупівлі від 5.01.2010 р., протоколом огляду квартири та висновком судово-цитологічної експертизи./ а.с.31, 152,153/

З аналітичної довідки трафіка зєднань вбачається, що 20.11.2009 р., 17.12.2009 р., 05.01.2010 р. зафіксовані зєднання з абонентами ОСОБА_1 та ОСОБА_2І./а.с.143/

ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в суді давала не послідовні показання:

Так, 05.01.2010 р. пояснила: „ОСОБА_12, просив дівчину для надання сексуальних послуг, я відмовила, зустрілись, ОСОБА_5 забрав з собою на квартиру, 50 гривень подарував з приводу Нового року/а.с.36, 37/;

06.07.2010 р.: „Ми були з ОСОБА_5, зателефонував ОСОБА_2 запропонував зустрітись та поїхати на квартиру відпочити, гроші дав ОСОБА_2 щоб докупити випивку та продукти /а.с. 216/

Аналіз показань ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в судовому засіданні свідчить про те, що вони не послідовні і по цілому ряду обставин містять не тільки неточності, а й істотні суперечності в зіставленні з викладеними вище доказами, а тому колегія суддів ставиться до них критично та визнає їх такими, що мають на меті уникнення від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при дослідженні судом доказів, в тому числі оголошенні показань свідків та вирішення клопотань засудженої.

Судом були оголошення показання свідків, явка яких в судове засідання була не можлива, при цьому як слідує з протоколу судового засідання ОСОБА_1 не заперечувала з приводу оголошення показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_2.

В суді перевірялась заява ОСОБА_1 про застосування незаконних методів слідства, яка свого підтвердження не знайшла. Як слідує з матеріалів справи прокуратурою Богунського району відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно працівників УМВС України в Житомирській області ./а.с 253/

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 302 КК України.

Покарання ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Разом з тим, суд вирішуючи долю речових доказів помилково, всупереч положенням ст. 81 КПК України, повернув ОСОБА_1 майно, яка їй не належить, а саме мобільний телефон „Самсунг.

З матеріалів справи вбачається, що вказане майно було вилучене та належить свідку ОСОБА_5 /а.с. 31/, а тому колегія суддів апеляцію засудженої в цій частині задовольняє і вносить відповідні зміни в резолютивну частину вироку .

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляцію засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду від 19 листопада 2010 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати правильним в резолютивні частині вироку, що речовий доказ мобільний телефон „Самсунг підлягає поверненню власнику ОСОБА_5.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: