Справа № 314/4039/15-к
Провадження № 1-кп/314/261/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001230 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Городіще Ковельського району Волинської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25 грудня 2006 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 09 лютого 2009 року на підставі Закону України «Про амністію»;

2) 28 грудня 2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1,

ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 05 жовтня 2012 року по відбуттю строку покарання;

3) 04 лютого 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від відбування громадських робіт, будучи засудженим 04 лютого 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт та ознайомившись 23 березня 2015 року під розписку з порядком та умовами відбування призначеного покарання, постановою про призначення днів явки на реєстрацію до Вільнянського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, діючи умисно, незважаючи на неодноразові виклики та офіційні попередження Вільнянського МВ КВІ, ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, яке виразилося в тому, що він у вільний від роботи час з 14 квітня 2015 року не з`являвся на проходження громадських робіт до Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, куди був направлений згідно направлення Вільнянського МВ КВІ, хоча мав таку можливість.

Зокрема, ОСОБА_3 , згідно розпорядження та затвердженого графіка, 24 березня 2015 року приступив до відбуття громадських робіт, однак у подальшому з 14 квітня 2015 року не з`являвся для відбування громадських робіт без поважних причин, 27 квітня 2015 року та 05 травня 2015 року не з`являвся за викликами до Вільнянського МВ КВІ, а в подальшому не з`являвся на реєстрацію у призначені дні, у зв`язку з чим 19 травня 2015 року за порушення порядку та умов відбування покарання отримав письмове попередження. Однак ОСОБА_3 продовжував ухилятись від відбування покарання та знову не виконував громадські роботи, 25 травня 2015 року знову не з`явився на реєстрацію до Вільнянського МВ КВІ.

Згідно графіку від 02 червня 2015 року, ОСОБА_3 у червні 2015 року з 64 годин, які повинен був відпрацювати, фактично відбув лише 8 годин, а за графіком від 24 червня 2015 року відбув лише 20 годин з тих, що були заплановані. За допущенні порушення ОСОБА_3 09 червня 2015 року вдруге винесено письмове попередження та знову роз`яснені порядок та умови виконання покарання. У липні 2015 року засуджений із запланованих, згідно графіку від 24 червня 2015 року, 36 годин та, згідно графіку від 13 липня 2015 року, 48 годин фактично відбув лише 8 годин громадських робіт, 06 липня 2015 року, 13 липня 2015 року та 20 липня 2015 року не з`являвся на реєстрацію до Вільнянського МВ КВІ, у зв`язку з чим 16 липня 2015 року за порушення порядку та умов відбування покарання втретє отримав письмове попередження. Однак, незважаючи на це, засуджений ОСОБА_3 громадські роботи не виконує, чим умисно ухиляється від відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, зазначивши, що повністю визнає свою вину при обставинах, викладених в обвинуваченні, не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що був засуджений Вільнянським районним судом Запорізької області до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, приступив до відбування покарання, однак у подальшому не виходив на роботу у зв`язку зі зловживанням алкогольними напоями, у результаті чого отримав декілька попереджень Вільнянського МВ КВІ. На теперішній час покарання відбув повністю. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину та, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді обмеження волі та, зважаючи, що на теперішній час обвинувачений у повному обсязі відбув покарання у вигляді 120 годин громадських робіт за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 71, 72 КК України та призначає покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

29.09.2015

29.09.2015