Провадження № 11-кп/792/73/16
Справа № 674/1510/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 01.07.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дунаєвецького районного суду від 17 листопада 2015 року, -
В с т а н о в и л а:
Вироком Дунаєвецького районного суду від 17 листопада 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 03 квітня 2015 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік,
засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Дунаєвецького районного суду від 03.04.2015 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.
Згідно із вимогами ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 01 липня 2014 року близько 19 год., ОСОБА_7 , з метою крадіжки, зайшов в господарство потерпілої ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, з подвір`я, таємно викрав спортивний велосипед „Romet, вартістю 880 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи факту доведеності вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт. Згідно ч.4 ст. 70 КК України вирок Дунаєвецького районного суду від 03.04.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, виконувати самостійно.
Зазначає, що місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України, безпідставно призначив таке шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеного за попереднім вироком, оскільки за умови призначення засудженому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, до даного виду покарання положення ст. 75 КК України не застосовуються, вони мають виконуватися самостійно.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримку апеляції про скасування вироку, доводи обвинуваченого, який проти повного задоволення поданої апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Цей висновок ґрунтується на зібраних по справі і належним чином досліджених та перевірених судом доказах, у тому числі і показань потерпілої ОСОБА_8 , зізнавальних свідчень самого ОСОБА_7 та даних відповідних протоколів у сукупності із висновком експертизи про вартість викраденого велосипеда.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України, є вірною і сумніву не викликає.

Покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України призначено ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, відсутності обтяжуючих та наявності пом`якшуючих покарання обставин. Це покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Разом із тим при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання суд не врахував роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", відповідно до яких у випадках, коли особа, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового та повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 було засуджено вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2015 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік.

Покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, згідно вироку Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2015 року у виді 150 годин громадських робіт відноситься до реального покарання.

За таких обставин, призначенне ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за принципом поглинання мешш суворого покарання більш суворим є помилковим.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання та ухвалення свого вироку.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :
Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Дунаєвецького районного суду від 17 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України цей вирок, а також вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_7 слід виконувати самостійно.

В решті вирок від 17.11.2015 року залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2