Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/80/2016 р.

В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бейлаган, Азербайджану, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.08.2015 р. близько 16.50 год., водій ОСОБА_9 , в порушення п. 31.4.2 «а» Правил дорожнього руху України, керуючи технічно несправним автобусом ПАЗ-3742 номерний знак НОМЕР_1 , з невідповідностями кермового керування, здійснював рух по сухій прямій проїзній частині пр. Миру зі сторони вул. Південна в напрямку вул. Будівельників.

Рухаючись в обраному напрямку, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на проїжджій частині пр. Миру в районі нерегульованого перехрестя з вул. 1-ї Лінія, який зазначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, додатку 1 та дорожньою розміткою 1.14.2 додатку 2 ПДР України, водій ОСОБА_9 , в порушення п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в правій смузі руху зупинився вантажний автомобіль МАЗ-6501, надаючи перевагу в русі пішоходам, та маючи об`єктивну можливість бачити, що на пішохідному переході перебуває пішохід, який створював йому небезпеку для подальшого руху вперед, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автобусу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода або небезпека, хоча мав таку технічну можливість, продовжив рух у вибраному напрямку, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїжджу частині пр. Миру по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво, відносно напрямку руху автобуса, внаслідок чого останній були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи зліва з гемосінусом, перелому альвеолярного відростку нижньої щелепи з права, перелому променевої кості з права в типовому місці зі зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Суд визнає ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений визнав себе винним і показав, що 12.08.2015 р. близько 16.00-16.30 год., керуючи автобусом "ПАЗ" не побачив жінку, яка переходила дорогу по пішохідному переходу, з-за іншого автомобілю на пішохідному переході та наїхав на неї. Він відшкодував витрати потерпілої на лікування в сумі 15 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не бажала давати покази.

Згідно протоколу огляду від 12.08.2015 р., місцем події є суха асфальтована ділянка дороги на нерегульованому пішохідному переході по пр. Миру в районі віл. 1-ша Лінія в м. Миколаєві, та подія наїзду на пішохода відбулася за участі автобуса ПАЗ-3742 номерний знак НОМЕР_1 , керованого ОСОБА_9 при русі від вул. Південна в напрямку вул. Будівельників на не регульованому пішохідному переході, позначеному знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою "пішохідний перехід", з наявністю іншого автомобілю перед пішохідним переходом на якому відбулося зіткнення.

Згідно висновку експерта № 841 від 10.09.2015 р., ходова частина та гальмівна системи автомобіля ПАЗ-3742 номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, знаходились у роботоздатному стані та дозволяли водію здійснювати рух у вибраному напрямку, знизити швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю аж до зупинки, не мали несправностей, які могли б раптово для водія привести до уведення автомобіля в бік від вибраного напрямку руху, до раптової для водія відмови системи.

При цьому, стан рульового управління на момент дорожньо-транспортної пригоди не відповідав п.31.4.2 Правил дорожнього руху України, виник задовго до дорожньо-транспортної пригоди та міг бути встановлений водієм в процесі експлуатації автомобіля та усунений, але дозволяв управляти автомобілем з відомою водію ефективністю, не мав несправностей, які б раптово для водія могли привести до уведення автомобіля в бік від вибраного напрямку руху.

Згідно висновку експерта № 882 від 11.09.2015 р., водій автомобіля ПАЗ-3742 номерний знак НОМЕР_1 за обставин, викладених у постанові про призначення експертизи, повинен був керуватися вимогами п. 18.4 Правил дорожнього руху, при наявності перед пішохідним переходом іншого траспортного засобу, знизити швидкість, а при необхідності зупинитися та продовжити рух тільки за умови відсутності на пішохідному переході пішоходів для яких може бути створена перешкода або небезпека, при виконанні яких водій мав технічну можливість відвернути наїзд на пішохода.

Згідно висновку експерта № 1248 від 26.08.2015 р., у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи зліва з гемосінусом, перелому альвеолярного відростку нижньої щелепи з права, перелому променевої кості з права в типовому місці зі зміщенням, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, та могли утворитися від дії тупого твердого предмету, не виключено при обставинах зіткнення пішохода і автотранспортного засобу 12.08.2015 р.

Згідно наданих потерпілою чеків, нею були понесені витрати на лікування в розмірі 43447 грн. 28 коп. та відповідно до розписки від 14.08.2015 р. обвинувачений передав на лікування потерпілої 15 000 грн.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, часткове відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, задовільно характеризується, досяг пенсійного віку, фактично є інвалідом, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 43447 грн. 28 коп., на підставі ст.1195 ЦК України, суд вважає необхідним задовольнити частково, в розмірі 28 447 грн. 28 коп., з урахуванням витрат, що були понесені потерпілою на лікування, викликане ушкодженням здоров`я внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень і підтверджені наданими потерпілою документами про такі витрати в сумі 43447 грн. 28 коп., враховуючи також, що частина цих витрат в сумі 15 000 грн. була сплачена обвинуваченим.

Позов в частині відшкодування моральної шкоди, в розмірі 50 000 грн., суд на підставі ст.1168 ЦК України, вважає таким що підлягає частковому задоволенню в розмірі 20 000 грн. з врахуванням глибини та тяжкості фізичних і моральних страждань потерпілої, викликаних заподіянням їй тілесних ушкоджень, необхідністю проходити тривале лікування, втратою працездатності, змінами звичного укладу життя. При визначенні розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню обвинуваченим, суд враховує і матеріальний стан обвинуваченого.

Позовні вимоги потерпілої до ПрАТ "Україна" у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність особи, що керує траспортним засобом, суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки відповідно до вимог ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається самим страховиком у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника, або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

При цьому, у суду, який має право прийняти таке рішення тільки за наявності спору про здійснення страхового відшкодування, відсутні підстави для прийняття рішення про здійснення такого відшкодування у кримінальному провадженні, враховуючи, що вирішення спорів про виконання будь-яких договорів, а так і договорів обов`язкового страхування, не є завданням кримінального судочинства.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з засудженого на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 , - 28 447 грн. 28 коп., на відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн.

Позовні вимоги потерпілої до ПрАТ "Україна", - залишити без розгляду.

Речові докази: автобус ПАЗ-3742 номерний знак НОМЕР_1 - повернути засудженому.

Стягнути з засудженого процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 738 грн. на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Миколаївській області (р/р № 7675 в ГУДК у Миколаївській області, МФО 826013, код ЗКПО 37992781, КБК 24060300).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: