Справа №591/5487/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/601/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №0003996 за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима 31.07.2014 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу розміром 850 грн., ухвалою цього суду від

25.12.2014 року покарання у виді штрафу в розмірі

850 грн. замінено на 50 годин громадських робіт

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши невідбуту частину покарання призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31.07.2014 року у виді штрафу в розмірі 850 грн., яке булу замінено ухвалою цьогож суду від 25.12.2014 року на 50 годин громадських робіт, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки п`ять днів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати в сумі 921 грн. 60 коп. за проведення експертизи.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 визнано винною і засуджено за те, що вона

в липні 2015 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, забрала знайдені нею два кущі коноплі та у такий спосіб незаконно придбала та почала зберігати наркотичний засіб для власного вживання, не маючи при цьому мети збуту, після цього прибувши до місця свого мешкання АДРЕСА_1 , висушила знайдені нею кущі коноплі та у подрібненому стані помістила їх до трьох паперових пакунків, таким чином у такий спосіб незаконно виготовила і продовжила незаконне зберігання наркотичного засобу для власного вживання не маючи при цьому мети збуту.

23.07.2015 р. о 22 год. 38 хв. за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду квартири було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», загальною масою в перерахунку на суху речовину - 11,357 г.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, порушує питання про скасування вироку суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалення нового вироку, за яким ОСОБА_8 визнати винною за ч.2 ст. 309 КК України і призначити покарання 2 роки позбавлення волі та за сукупністю вироків з урахуванням ч.3 ст. 72 КК України, це покарання та покарання, призначене їй за вироком від 31.07.2014 р. у виді штрафу в розмірі 850 грн., визначити до самостійного виконання. Мотивація доводів сторони обвинувачення зводиться до того, що при призначенні обвинуваченій покарання судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст.ст. 71,72 КК України, зокрема при призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції до покарання, призначеного за вищезазначеним вироком суду, приєднано невідбуту частину покарання згідно ухвали суду від 25.12.2014 р., а не покарання призначене вироком суду від 31.07.2014 року. При цьому судом не враховано, що покарання у виді позбавлення волі та у виді штрафу підлягають самостійному виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження, суть поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані що характеризують особу обвинуваченої та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, є і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, ґрунтується на належно зібраних і досліджених по справі достовірних доказах і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Проте, вирок суду підлягає скасуванню у частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, призначаючи покарання за сукупністю вироків, суд не взяв до уваги вимоги закону, що регулюють призначення покарання.

Так, згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як встановлено, вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2014 року ОСОБА_8 засуджена за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., що нею не сплачено, при цьому ухвалою цього ж суду від 25 грудня 2014 року покарання замінено на 50 годин громадських робіт, а інкриміноване кримінальне правопорушення, згідно оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_8 вчинила в липні 2015 року, тобто в період відбування попереднього покарання.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком приєднав невідбуту частину зміненого покарання згідно ухвали цього ж суду від 25.12.2014 р., а не покарання призначене вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2014 року, з огляду на викладене доводи прокурора про необхідність скасування вироку та ухвалення в цій частині нового вироку заслуговують на увагу.

Таким чином, суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченій ОСОБА_8 невірно, а тому вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року в цій частині підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі п.3 ч.1 ст.407, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України із ухваленням у цій частині нового вироку.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначені їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Оскільки вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2014 року ОСОБА_8 засуджена за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, тому колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за сукупністю вироків, не змінюючи призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року за ч.2 ст. 309 КК України покарання, при цьому призначені покарання за кожним вироком відповідно до ч.3 ст.72 КПК України необхідно виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 413, 418,419,420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 309 КК України в частині призначеного покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, призначене ОСОБА_8 покарання за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 2 роки та покарання, призначене їй за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2014 року у виді штрафу в розмірі 850 грн., виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

.