Справа № 589/4013/15-к
Провадження № 1-кп/589/262/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Шостка Сумської області кримінальну справу №589/4013/15-к, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Уралове Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, невійськовозобов`язаного, працюючого на посаді дорожнього робітника у Приватному підприємстві «Шляховик Шостка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року за №2341-ІІІ (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ:
18 червня 2015 року близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Робоча у місті Шостка Сумської області, в напрямку вулиці Онупрієнко, де у районі будинку за №21 по вулиці Робоча допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

Водій автомобілю ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку щодо результатів медичного огляду №237 від 18 червня 2015 року), в даній дорожній обстановці перевищив максимальну швидкість руху (40 км/г) рухався з мінімальною швидкістю руху 93,6 км/г (згідно висновку судової інженерно - транспортної експертизи №133 від 14.08.2015), проявив неуважність, не в повній мірі стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, вчасно не помітив та не відреагував на появу небезпеки для руху, тобто пішохода, який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу, хоча об`єктивно мав таку можливість, тому не вжив негайних заходів для зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитись, щоб надати дорогу пішоходам, тому допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , чим грубо порушив пункти 2.3.б., 2.9.а., 12.9.б., 18.1. Правил дорожнього руху (згідно висновку судової інженерно - транспортної експертизи №133 від 14.08.2015).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №116 від 20.07.2015, отримала відкриту черепно-мозкову травму

голови, яка супроводжувалась роздробленням черепа, забоєм та розміжченням головного мозку, травматичним шоком тяжкого ступеню, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть.

В діях водія ОСОБА_6 вбачається порушення наступних пунктів Правил дорожнього руху:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4. 12.7., на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29., 3.31., або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3. цих Правил;

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_6 пункту 18.1. Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненою дорожньо транспортною пригодою та смертю потерпілої ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив вищевстановлені судом обставини вчинення злочину та показав, що 18 червня 2015 року близько 21 години 15 хвилин керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Робоча у місті Шостка в напрямку вулиці Онупрієнко, де у районі будинку №21 по вулиці Робоча допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .. Після вчинення дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 місце події не покинув, а чекав у своєму автомобілі приїзду працівників міліції.

Щиро розкаюється у вчиненому злочині, просить суворо не карати та дати йому шанс виправитися. Обіцяє не вчиняти подібного.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, оскільки матеріальна і моральна шкода в повному обсязі компенсована останнім. Міру покарання обвинуваченому просить призначити згідно із законом, але не пов`язану з позбавленням волі.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , необхідно кваліфікувати:

- за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст.12 КК України злочини передбачені ч.2 ст.286 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, суд визнає згідно із ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до

категорії тяжких злочинів, особу винного, який характеризується позитивно, має постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пом`якшуючі та обтяжуюче покарання обставини, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 покарання передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищезазначене, а також таку обставину, що на думку суду пом`якшує покарання, як наявність у обвинуваченого малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування основного покарання, а тому останній на підставі ст.75 КК України має бути звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку. При цьому, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого в період іспитового строку, на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені п.2 4 ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, обставин, за яких відбулося порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Зазначене покарання відповідатиме вимогам ст.65 КК України, та є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області експертиз в загальному розмірі 2456 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 70 копійок, а саме, за проведення:

- судової інженерно транспортної експертизи №75 від 13 серпня 2015 року у розмірі 920 (дев`ятсот двадцять) гривень 70 копійок;

- судової інженерно транспортної експертизи №133 від 14 серпня 2015 року у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Питання речових доказів вирішити у відповідності із ч.9 ст.100 КПК України.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 25 червня 2015 року було накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вищезазначений автомобіль на праві власності належить ОСОБА_8 . Суд вважає необхідним зазначений арешт скасувати і повернути автомобіль власнику ОСОБА_8 . Крім того, автомобіль у цій справі також визнано речовим доказом.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.369, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки та покласти на нього відповідно до п.2 4 ч.1 ст.76 КК України слідуючи обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області експертиз в загальному розмірі 2456 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 70 копійок, а саме, за проведення:

- судової інженерно транспортної експертизи №75 від 13 серпня 2015 року у розмірі 920 (дев`ятсот двадцять) гривень 70 копійок;

- судової інженерно транспортної експертизи №133 від 14 серпня 2015 року у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений за ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 25 червня 2015 року, на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили скасувати і автомобіль повернути власнику ОСОБА_8 .

Речові докази по кримінальній справі:

сандалі та волося, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1