УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1074/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.173 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
скаржника: ОСОБА_7
адвоката : ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2016 року
в с т а н о в и л а :
Внаслідок виконання ухвал слідчого судді на надання дозволу на обшук та вилучення відшукуваних речей за вказаними адресами було вилучено комп`ютерну техніку, тютюнові вироби, документацію, касові книги, грошові кошти, Z-звіти, про що складено відповідні протоколи обшуків.
Відмовляючи в накладенні арешту ,слідчий суддя умотивував ухвалу тим, що вилучені речі і документи, щодо яких в ухвалі слідчого судді про обшук надано дозвіл на їх відшукання, не відносяться до тимчасово вилученого майна, а мають статус вилученого під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді майна, яке не потребує додаткового судового рішення для його утримання, щодо накладення на нього арешту, а також є речовими доказами у кримінальному провадженні. До переліку осіб, зазначених в ст. 170 ч. 2 КПК України, не входять власники цього майна.
В апеляційних скаргах ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просять змінити мотивувальну частину ухвали слідчого судді, виключивши абзац 5 сторінки 3 мотивувальної частини ухвали. Скаржники мотивують свої вимоги тим, що при прийнятті рішення по даному питанню слід керуватись не тим, що майно не є тимчасово вилученим і що воно є речовим доказом, а посилатись на порушення слідчими, прокурором строків подачі клопотання про накладення арешту на майно і норм кримінального процесуального закону.
Апелянти зауважують про те, що слідчий подав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна майже через 5 місяців після вилучення.
Згідно ст. 170 КПК України, арешт на майно свідка накладатись не може.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляції, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення з наступних підстав.
В порядку та на підставах, визначених кримінальним процесуальним кодексом , допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Тимчасовим вилученням майна ,згідно з ст.167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або особи, у володінні яких перебуває зазначене в ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям , визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, в тому числі являються майном, яке є предметом кримінального правопорушення.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України. клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна , інакше майно має бути негайно повернуто особі , у якої воно вилучено.
Аналіз зазначених норм кримінального процесуального Закону, на думку колегії суддів, переконливо свідчить , що усе майно без винятку, у вигляді речей , документів, грошей , тощо, вилучених під час законного затримання особи, при виконанні ухвал слідчого судді про обшук, огляд, тимчасовий доступ та вилучення, має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню особі , у якої воно було вилучено у випадку несвоєчасного звернення слідчого чи прокурора з клопотанням про його арешт. Поскільки в даному випадку слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано майже через 5 місяців після його вилучення, на час розгляду апеляційної скарги утримується органом досудового розслідування без рішення суду , колегія суддів скасовує ухвалу слідчого судді про відмову в накладенні арешту та вважає за потрібне постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні цього клопотання з підстав недотримання вимог ст.171 ч.5 КПК України.
Керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173, 234, 236 309, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Житомирської області,
ухвалила:
Апеляційні скарги ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2016 року скасувати .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: