Єдиний унікальний номер 227/5752/15-к
Номер провадження 11/775/7/2016

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування амністії, звільнення від відбуття покарання, остаточно призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2012 року ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

На вказану ухвалу захисником ОСОБА_5 діючим в інтересах ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу в якій він просить ухвалу про відмову в застосуванні амністії, звільнення від відбуття покарання, остаточно призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2012 року ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 , положення закону про амністію від 2014 року та звільнити від відбування покарання.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 23 жовтня 2015 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в якості захисника ОСОБА_6 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з письмовим клопотанням ОСОБА_6 про застосування амністії, звільнення від відбуття покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2010 року за ч. 4 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2011 року зазначений вирок залишено без змін. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2012 року, ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, а строк відбуття покарання рахувати з часу затримання, тобто з 19 березня 2009 року. Станом на 18 серпня 2015 року засуджений ОСОБА_6 відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом. Постановою Харцизького міжрайонного суду, так званої «Донецької народної республіки» від 10 серпня 2015 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та відповідно звільнено його умовно-достроково від відбування покарання на 01 рік 07 місяців 09 днів. Покарання ОСОБА_6 відбував в Торезькій виправній колонії, яка знаходиться на території, тимчасово окупованій. Захисник ОСОБА_5 просив в клопотанні застосувати до ОСОБА_6 ст. 2 ЗУ «Про амністію» та звільнити від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Добропільського міськрайонного суду Донецької області належить залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та цілком обґрунтовано дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в якості захисника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до договору про надання правової допомоги, про застосування амністії, звільненні від відбування покарання, оскільки засуджений ОСОБА_6 не підпадає під коло осіб, визначених ЗУ «Про амністію у 2014 році», відповідно до яких можливе застосування амністії, а також не надано суду об`єктивних даних про дійсне відбуття покарання останнім.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» п. «є», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за грабіж при обтяжуючих обставинах (частини третя, четверта і п`ята статті 186 КК України 2001 р.).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , є необґрунтованими та вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про амністію у 2014 році», ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2015 року, про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування амністії, звільнення від відбуття покарання, остаточно призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2012 року ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області