Справа № 11а-725/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2010 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого Ревера В.В.,

суддів апеляційного суду Волинця М.М. та Марітчака Т.М.

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в приміщенні апеляційного суду,

матеріали справи за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного

суду м. Львова від 30 липня 2010 року, -

встановила:

ОСОБА_1, в порядку ст. 27 КПК України, звернулась до Залізничного районного суду м. Львова зі скаргою про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і притягнення останніх до кримінальної відповідальності за цією статтею. Мотивуючи скаргу, скаржниця вказувала, що 12.10.2009 року близько 22.00 год. у будинку за № 41 на вул. Моторній у м. Львові на грунті особистих неприязних стосунків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нанесли побої руками і ногами в різні частини тіла, чим спричинили скаржниці легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров'я.

Крім того, при спробі її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 (1998 р. н.) захистити її, ОСОБА_3 0.1. вдарила її ногою, спричинивши тілесні ушкодження, що стверджується заключенням судово-медичного обстеження.

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.07.2010 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а у порушенні кримінальної справи та в притягненні до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено за відсутності події злочину.

Приймаючи рішення у справі, суддя першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12.10.2009 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_1.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить згадану постанову судді скасувати, як незаконну.

В обґрунтування наведеного, покликається на те, що твердження суду про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нанесли скаржниці на грунті особистих неприязних відносин тілесні ушкодження не відповідають обставин справи, оскільки у своїй скарзі приватного обвинувачення вона (ОСОБА_1) не вказувала, що між нею та ОСОБА_2 існують особисті неприязні відносини. Крім того, апелянта вказує на те, що суд першої інстанції відмовив у порушенні кримінальної справи зважаючи на факт колишніх подружніх відносин між нею та ОСОБА_2 і вирішенні питання щодо поділу майна.

Заслухавши доповідача, апелянтку ОСОБА_1, яка підтримала подану апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_1 підлягає до задовольняння з наступних підстав.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, місцевий суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи актам судово-медичного дослідження.

Зокрема, відповідно до заключення судово-медичного дослідження за № 749 у неповнолітньої ОСОБА_5 виявлено синці на нижніх кінцівок, які утворись від дії тупих предметів, могли виникнути 12 жовтня 2009 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Водночас, у громадянки ОСОБА_1, згідно висновку судово-медичного дослідження за № 2737, виявлено: струс головного мозку, синці на голові, на верхніх кінцівках, на правій нозі, садна на лівій нозі, які утворись від дії тупих предметів, могли виникнути 12 жовтня 2009 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Крім того, у неї виявлено ділянки поріділого волосся на голові, які утворись від механічної дії, могли виникнути при його вириванні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення окремих громадян. Таким чином, звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про порушення кримінальної справи за ознаками ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є приводом до порушення кримінальної справи щодо вищезазначених осіб.

Згідно ч. 2 ст. 94 КК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. В даному конкретному випадку пояснення ОСОБА_1 про спричинення їй ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, яке підтверджується заключенням судово-медичного обстеження про час, механізм і локалізацію тілесних ушкоджень є, на думку колегії суддів, тими достатніми на даному етапі даними, що вказують на наявність ознак злочину.

Однак, суд першої інстанції, всупереч вимог ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, безпідставно відмовив в порушенні кримінальної справи за ознаками ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Крім того, приймаючи рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суддя безпідставно покликався на те, що постановою ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 21.10.2009 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю ознак злочину і дана постанова не оскаржена.

Однак, як убачається з постанови ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 21.10.2009 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю ознак злочину, передбаченого ст. 296 КК України (а.с. 18-20), тобто ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, в межах своєї компетенції, відмовлено в порушенні кримінальної справи за ознаками хуліганства, що не є перешкодою для звернення до суду, в порядку ст. 27 КПК України, про порушення кримінальної справи стосовно вищезазначених осіб за ст. 125 КК України.

Отже, на думку колегії суддів, при розгляді даної справи, суддею першої інстанції допущено порушення вимог ст. 94 КПК України, що є підставою до скасування постанови суду про відмову в порушенні кримінальної справи і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 363-367 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

підпис ОСОБА_6

Судді:

підпис підпис

ОСОБА_7 ОСОБА_8