печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :
Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 КК України, в ході якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 , ч.2 ст.125, ч.2 ст. 129, ч.1 ст. 408 КК України.

Згідно висунутої підозри, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він увійшов в озброєну банду, з метою нападів на підприємства, установи, організації та окремих осіб і вчинення інших злочинів, брав участь у вказаній банді та у вчиненні нею розбійному нападі, незаконному заволодінні транспортним засобом, незаконному позбавленні волі та викраденні людини, завдав легкіх тілесних ушкоджень, погрожував вбивством та вчинив дезертирство.

Заступник начальника слідчого управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокуроро відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , в якому просить продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 4-х місяців, що обумовлено необхідністю проведення в кримінальному провадженні певних процесуальних (слідчих) дій та відсутністю підстав для скасування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачене покарання на строк до 15 років з конфіскацією майна, останній перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, чи інших учасніків у цьому кримінальному провадженні незаконними засобами через залякування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти заявленим ризикам, які не зменшилися.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених в ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , кожен окремо, просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, відсутність у кримінальному провадженні об`єктивних даних про існування ризиків, зазначених прокурором, які є лише припущенням, те, що, знаходячись на свободі, ОСОБА_8 буде перешкоджати встановленню істини у справі та виконанню процесуальних рішень, тобто на безпідставність заявлених прокурором ризиків, оскільки ОСОБА_8 від слідства не ухилявся, не переховувався, не впливав на свідків та інших учасників кримінального провадження. Окрім того захист зазначив про те, що розшук ОСОБА_8 було оголошено безпідставно, оскільки в цей час він працював та був під судом в іншому кримінальному провадженні, у якому до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який він не порушував та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.09.2015 року ОСОБА_8 було виправдано. Також захист просив врахувати виключно позитивні дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я та наявність утриманців, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні клопотання, підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав думку захисників, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які дали виключно позитивну характеристику підозрюваному ОСОБА_8 ,слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 КК України..

30.06.2015року складено слідчим, погоджено прокурором та направлено за адресою фактичного місця проживання повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 КК України.

29.07.2015 року ОСОБА_8 оголошено у розшук.

07.10.2015 року ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України та в цей же день ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 КК України.

24.11.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних равопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146 , ч.2 ст.125, ч.2 ст. 129, ч.1 ст. 408 КК України.

27.08.2015 року Першим заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000961 продовжений до чотирьох місяців, та постановою заступника Генерального прокурора України від 24.11.2015 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 05.02.2016 року.

08.10.2015 року стосовно ОСОБА_8 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування строком до 05.12.2015року.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2015року, залишеної без змін судом апеляційної інстанції, вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри. Не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а відтак і по доводам сторони захисту зробити протилежний висновок щодо обґрунтованості (необґрунтованості) висунутої ОСОБА_8 підозри, ніж зазначений в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу. Також, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування, складання обвинувального акту та передачі його до суду необхідно провести низку процесуальних та слідчих дій, перелік яких наведено в клопотанні органу досудового розслідування, у зв`язку з чим строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 4-х місяців фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, які є особливо тяжкими та тяжкими. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Слідчий суддя не приймає доводи прокурора про перебування підозрюваного ОСОБА_8 в розшуку, у зв`язку з чим є наявні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, які спростовуються наданими стороною захисту доказами, а також матеріалами, які надані в обгрунтування заявленого клопотання, з яких вбачається, що органу досудового розслідування було відоме місце роботи та проживання ОСОБА_8 . Окрім того останній в цей період часу буд під судом в іншому кримінальному повадженні та обраний запобіжний захід у вигляді застави не порушував.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, він раніше не судимий, має вищу освіту, є головою благодійного фонду «Небесне сузір`я «Айдар», має виключно позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, одружений та на його утриманні знаходяться дружина та неповнолітня дітина, з якими він разом проживає, має постійне місце проживання, та враховуючи стан його здоров`я - все викладене вище в сукупності спростовує твердження органу досудового розслідування про те, що він може ухилятися від слідства та суду.

Враховуючи характер висунутої підозри, виключно позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_8 про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, відмовляючи в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя має право згідно ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Окрім того слідчий суддя враховує те, що при клопотанні про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стороною захисту не зазначено будь яких обставин, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, та покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Клопотання захисту про надання належної оцінки доказам, якими обгрунтоване клопотання прокурора, визнання їх неналежними та недопустимими доказами - слідчий суддя вважає необхідним відмовити, оскільки надання аналізу та оцінку доказам вповноважений робити лише суд при прийнятті остаточного рішення по справі, який в тому числі має право відповідно до ст. 87 КПК України визнати той чи інший доказ недопустимим.

Частиною 5 ст. 202 КПК України передбачено, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову в продовженні строку тримання під вартою, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, підозрюваний підлягає негайному звільненню із під-варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Оскільки, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.10.2015 року передбачає тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 05.12.2015 року, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, підлягає застосуванню після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після чого ОСОБА_8 підлягає звільненню із під варти негайно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309,ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, зобов`язавши ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого з визначеною ним переодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя