УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 17.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001838 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 17.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001838 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, оскільки слідчий проігнорував та не дослідив факти, які зазначені заявником у заяві про злочин, під час досудового розслідування не виконані всі слідчі дії, спрямовані на повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, у скарзі та направленій до суду заяві просив розглянути скаргу за його відсутністю.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що слідчим у повному обсязі проведені слідчі дії для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, дана оцінка зібраним доказам та винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження. Під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження обставини щодо винесення суддею ОСОБА_6 завідомо неправосудного рішення, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, є законною та обґрунтованою. Доводи скарги заявника щодо неповноти досудового розслідування є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними під час досудового розслідування доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження. З огляду на вищевикладене прокурор просив скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001838 від 03.09.2015 року, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001838 від 03.09.2015 року за заявою ОСОБА_4 щодо постановлення суддею апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 завідомо неправосудної постанови від 03.07.2012 року у справі про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 172-2 КУпАП.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, слідчим здійснено ряд слідчих дій, спрямованих на перевірку фактів, які викладені у заяві ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 17.11.2015 року кримінальне провадження за №0001838 від 03.09.2015 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження доходить до висновку, що слідчим повно, всебічно та неупереджено проведено досудове розслідування по даному кримінальному провадженню та винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язаний розпочати судове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, виключаючи провадження в справі й обумовлюють її закриття.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
На думку слідчого судді, слідчий дотримався вищевказаних вимог закону та обґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому надав належну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, належно обґрунтувавши такі висновки.

Доводи ОСОБА_4 про порушення суддею вимог ст. 247 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно заявника, оскільки на момент притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності закінчився місячний строк з моменту винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.04.2012 року і до прийняття рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження при проведенні досудового розслідування.

Як встановлено в ході досудового розслідування, в апеляційній скарзі на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.06.2012 рокуОСОБА_4 зазначав, в тому числі, і про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП України, для притягнення його до адміністративної відповідальності. Проте, як вбачається з постанови судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 від 03.07.2012 року, постановленої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , що також було підтверджено ОСОБА_6 , якого було допитано у якості свідка, ОСОБА_4 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції уточнив свою апеляційну скаргу, і просив постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд перевіряє рішення в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду при розгляді справи перевіряв законність рішення суду першої інстанції у межах доводів, які були підтримані апелянтом в суді апеляційної інстанції, а тому доводи заявника про те, що суддею апеляційного суду умисно порушені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими, про що правильно зазначив слідчий.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим в ході проведення досудового розслідування здійснено огляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, в якій містилася в тому числі і апеляційна скарга, що підтверджується протоколом огляду від 02.10.2015 року та диском з фотографіями даної справи (а.с.16), копії необхідних матеріалів справи долучено до матеріалів кримінального провадження; проаналізовано постанову судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 від 03.07.2012 року з питань, на які посилався заявник у заяві про вчинення злочину, допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , в якості свідка ОСОБА_6 та у сукупності надано відповідну правову оцінку усім доводам, які були викладені ОСОБА_4 у заяві про скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КПК України, зокрема, тому що, на думку заявника, суддею ОСОБА_6 у своїй постанові перекручено показання свідків; видумано осіб, яких не було; проігноровано доводи про фальсифікацію матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 .

Зазначеним вище доводам заявника слідчим дана належна правова оцінка, на підставі якої слідчий дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження, оскільки проведеними в межах кримінального провадження заходами не встановлено наявність в діях судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, який полягає у постановленні суддею завідомо неправосудної постанови.

Доводи ОСОБА_4 , які викладені у заяві про вчинення злочину, фактично зводяться до незгоди заявника із судовим рішенням, яке набрало законної сили, проте, жодним чином не свідчать про вчинення суддею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , які викладені в оскаржуваній постанові щодо відсутності в діянні судді апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

З огляду на вищевикладене, доводи заявника, що постанова слідчого є необґрунтованою, досудове розслідування проводилось однобічно та неповно, надана неналежна оцінка зібраним по справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а тому підстав для скасування постанови слідчого слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 17.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001838 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка не була присутня при її постановлені, - протягом цього ж часу з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1