Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/729/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003696 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.06.2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянинаУкраїни, з професійно-технічною освітою, який одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання 5 місяців 4 дні арешту. Зарахувати у строк відбування покарання 5 місяців 4 дні перебування під вартою та обмежетись відбутим покаранням.
За ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 321 КК України ОСОБА_9 виправдано за недоведеністю його участі в скоєнні злочинів.
Стягнено з ОСОБА_9 судові витрати за проведення експертизи 367 08 коп. в прибуток держави.
Встановила:
Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.
18 лютого 2014 року ОСОБА_9 в своїй квартирі АДРЕСА_2 без мети збуту незаконно зберігав 0,026 г в перерахунку на суху речовину особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого та 0,079 г в перерахунку на суху речовину особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи (опію екстракційного).
Своїми діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що (відтворюється дослівно) діючи умисно, налагодив на постійній основі збут наркотичних засобів за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності співмешканці останнього ОСОБА_10 .
З цією метою, ОСОБА_9 незаконно систематично купляв у невстановлених слідством осіб за невстановлених обставин наркотичний засіб опій ацетильований, який в подальшому зберігав з метою збуту та збував за вищевказаним місцем проживання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 7 січня 2014 року близько 19 години 00 хвилин, знаходячись в приміщені вищезазначеної квартири, діючи умисно, з корисливих спонукань, незаконно збув за матеріальну винагороду у вигляді мобільного телефону «Samsung GT-C3010» ОСОБА_11 опій ацетильований, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з аналогічною метою, 12 лютого 2014 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись поблизу квартири АДРЕСА_2 , незаконно збув за грошову винагороду в сумі 100 гривень ОСОБА_12 опій ацетильований, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Даний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав з метою здійснення вказаного збуту.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збут, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з аналогічною метою, 18 лютого 2014 року близько 17 години 35 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_4 , незаконно збув за грошову винагороду в сумі 250 гривень ОСОБА_13 , речовину коричневого кольору, яка знаходилась в медичному шприці та котра, відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 171 від 19 лютого 2014 року, являється наркотичним засобом - опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,088грама, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Даний особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав з метою здійснення вказаного збуту.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Крім того, 18 лютого 2014 року о 18 годині 15 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за місцем проживання ОСОБА_9 : АДРЕСА_3 , було проведено обшук.
В ході проведення обшуку зазначеної квартири ОСОБА_9 видав ін`єкційний шприц ємкістю 5 мл, в якому знаходилась рідина світло-коричневого кольору, та ін`єкційний шприц ємкістю 5 мл, в якому знаходилась рідина темно-коричневого кольору, при цьому пояснивши, що у даних шприцах міститься належний йому наркотичний засіб.
Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 172 від 19 лютого 2014 року, зазначена рідина світло-коричневого кольору являється наркотичним засобом - опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,026 грама, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, зазначена рідина темно-коричневого кольору являється наркотичним засобом - концентратом макової соломи (опій екстракційний) масою в перерахунку на суху речовину 0,079 грама, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 171 від 19 лютого 2014 року особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, який 18 лютого 2014 року ОСОБА_13 придбав у ОСОБА_9 , та особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який 18 лютого 2014 року вилучено за місцем проживання ОСОБА_9 , мають спільну родову та групову належність.
Вказані особливо небезпечні наркотичні засоби ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Крім того, 18 лютого 2014 року о 18 годині 15 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, за місцем проживання ОСОБА_9 : АДРЕСА_3 , було проведено обшук.
В ході проведення обшуку зазначеної квартири виявлено та вилучено ін`єкційний шприц ємкістю 5 мл, заповнений рідиною, котра, відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 179 від 20 лютого 2014 року, являється прекурсором - ангідрид оцтової кислоти, масою в перерахунку на суху речовину 0,61 грама. Вказаний прекурсор ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання з метою його використання для виготовлення наркотичних засобів.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 311 Кримінального кодексу України.
Крім того, 18 лютого 2014 року о 18 годині 15 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за місцем проживання ОСОБА_9 : АДРЕСА_3 , було проведено обшук.
В ході проведення обшуку зазначеної квартири виявлено та вилучено пігулки, котрі, відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 179 від 20 лютого 2014 року, являються димедролом, масою в перерахунку на суху речовину 0,55 грама.
Відповідно до переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, затвердженого 17 серпня 2007 року наказом Міністерства охорони здоров`я України № 490, димедрол віднесено до сильнодіючих лікарських засобів. Вказаний сильнодіючий лікарський засіб ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.
Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 321 Кримінального кодексу України.
В апеляційній скарзі:
- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 просить вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.06.2015 року скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст. 307 ККУ 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.1 ст. 311 ККУ 2 роки обмеження волі, за ч.1 ст. 321 ККУ 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 ККУ, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточну міру покарання 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинуваченого ОСОБА_9 взяти під варту в залі суду.
Зарахувати в строк покарання, строк тримання під вартою з 03.02.2014 по 04.08.2014 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 витрати на проведення судово-хімічних експертиз загальною вартістю 1101 гривня 24 копійки.
На думку сторони обвинувачення, судом допущено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження через те, що судом у своєму рішенні не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження, судом у вироку при оцінці доказів щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 1 статті 311 та частиною 1 статті 321 Кримінального кодексу України, у порушення статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, не взято до уваги наступні докази, які було досліджено в судовому засіданні:

-протокол аудіо - відео - контролю місця від 07.03.2014, з додатком, яким є диск відеозапису;

-лист апеляційного суду Кіровоградської області, про надання дозволу на проведення у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій від 26.01.2015 за №8/15.)

Зазначає, що судом не надано оцінку та не взято до уваги покази самого обвинуваченого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які прямо підтверджують вину ОСОБА_9 .

Крім того, суд у вироку зазначив, що доводи ОСОБА_9 та сторони захисту відносно того, що свідок ОСОБА_13 і особа з прізвищем « ОСОБА_17 » є однією і тією ж особою і яка є агентом міліції сторони обвинувачення - не спростовані.

Разом з цим, відповідно до ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися зокрема, шляхом обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами, не оголошення будь-яким способом дійсних анкетних даних про осіб, які взяті під захист і підлягають виклику в судове засідання.

Вважає, що вищевказані твердження суду, є нелогічними і позбавленими будь - якого доказового значення, адже сторона обвинувачення не повинна спростовувати або доводити дійсність даних особи зі зміненими анкетними даними.

Також судом не взято до уваги те, що по епізоду від 07.01.2014 на момент встановлення досудовим розслідуванням фактичних обставин, за яких ОСОБА_9 збував наркотичні засоби ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , об`єктивно неможливо було провести судово - хімічне дослідження за відсутності предмета, так як, вказані особи є наркозалежними та придбавали зазначені наркотичні засоби для негайного особистого вжитку. Хоча, стороною обвинувачення наголошувалося на цьому у своїй промові.

Разом з цим, судом не надано оцінку протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 22.02.2014 та диску з відеозаписом слідчого експерименту, відповідно до якого свідок показав за яких обставин він придбав в обмін на мобільний телефон у ОСОБА_9 наркотичний засіб та протоколу пред`явлення речей до впізнання від 22.02.2014, в ході якого, свідок ОСОБА_11 впізнав свій мобільний телефон, який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_9 , в обмін на який він придбав у ОСОБА_9 наркотичний засіб

В своєму рішенні суд посилається на покази обвинуваченого про те, що 12.02.2014 він ОСОБА_12 якого раніше знав, за грошові кошти опій ацетильований не збував.

Оцінку яким взагалі не надано, не наведено мотиви за яких взято до уваги одні докази та відкинуто інші.

Разом з цим, судом не взято до уваги, що на відеозапису обшуку ОСОБА_9 ще до оголошення йому про підозру, на запитання слідчого що це за шприц та що в ньому, кому він належить, та для чого він відповів, що це ангідрид оцтової кислоти, належить він саме йому та використовує він його для виготовлення наркотичних засобів.

Аналогічно, судом не взято до уваги, що на відеозапису обшуку від 18.02.2014, чітко видно, що конвалюту пігулок димедролу, вилучено з холодильника на кухні за місцем проживання ОСОБА_9 . Разом з цим, судом не взято до уваги та не надано оцінку тому, що в телефонних розмовах, ОСОБА_9 неодноразово веде мову про купівлю таблеток «Димедролу», називаючи його «демиком».

Таке однобічне та вибіркове ставлення суду до одних доказів, та повне ігнорування інших, свідчить про відсутність всебічного, повного та неупередженого дослідження судом обставин кримінального провадження та в подальшому їх виваженої оцінки

За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не обґрунтовано причини критичного ставлення до одних доказів обвинувачення та повне ігнорування інших.

Крім того, на думку сторони обвинувачення, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

03.06.2015, судом оголошено вирок в присутності учасників але в порушення ч. 7 ст. 376 КПК України, судом вирок було виготовлено в друкованому виді лише 05.06.2015року, про що є відмітка державного обвинувача при отримані вироку.

При співставленні оголошеного вироку 03.06.2015 в судовому засіданні, що зафіксовано на диску аудіозапису фіксування судового засідання та друкованого тексту самого вироку, встановлено повну розбіжність. Деякі слова та навіть епізоди речень, які викладено в друкованому виді вироку відсутні в оголошеному тексті самого вироку, що містяться на диску, або навпаки, слова та навіть епізоди речень мали місце при оголошенні вироку, а в друкованому варіанті відсутні, що є порушенням ст. 343, 376 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні від 03.06.2015, при оголошенні вироку відбулася заміна секретаря судового засідання з ОСОБА_18 на ОСОБА_19 .

Разом, з цим судом під час оголошення вироку, зазначено, що судове засідання відбувається за участі секретаря ОСОБА_18 . Однак, при отриманні вироку в друкованому вигляді, в вступній частині зазначено участь обох секретарів, що також є порушенням статей 73, 79, 344, 343, 374 КПК України.

Крім того, у порушення п. 4 ст. 374 КПК України, судом не прийнято рішення щодо речових доказів, зокрема, грошових коштів, в сумі 186 гривень, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Також зазначає, що невірно оцінивши надані та досліджені докази, судом неправильно кваліфіковано дії обвинуваченого як придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за наявності достатніх доказів, про які було зазначено раніше, які свідчили про наявність в діях обвинуваченого ознак незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

З огляду на викладене, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через застосування закону, який не підлягає застосуванню та незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

В доповненні до апеляційної скарги просить дослідити повністю всі докази у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.334 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку, серед іншого повинна містити підстави для виправдання підсудного із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинуватість підсудного.

За змістом цієї норми закону у мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, а також мотивувальні висновки суду стосовно підстави виправдання: коли не встановлено події злочину, відсутність складу злочину в діях підсудного чи недоведеність його участі у вчиненні злочину.

Однак, як убачається із вироку, суд зазначені вимоги закону належним чином не виконав. Зокрема, не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а також при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, відкинув одні докази без належної мотивації та не надав оцінки усім наявним доказам у їх сукупності з іншими доказами у справі, що в результаті призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, постановляючи вирок та випровдовуючи ОСОБА_9 за ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 321 КК України, суд зазначив, що в судовому засіданні пред`явлені обвинувачення не знайшли свого підтвердження, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечив свою причетність до незаконного збуту наркотичних засобів, придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів та до незаконного придбання і зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів. Доводи сторони обвинувачення ґрунтуються на припущеннях, доводи ОСОБА_9 щодо вилучених у нього пігулок димедролу та ангідриду оцтової кислоти не спростовані. З наведених підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 необхідно виправдати у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 321 КК України.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду та вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неналежної оцінки показань самого обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків у кримінальному провадженні, які були допитані судом, інших матеріалів, які були предметом дослідження під час проведення судового розгляду.

З наведеного вбачається що, має місце вибіркове ставлення суду до одних доказів, та повне ігнорування інших та їх виваженої оцінки.

Колегія суддів, зазначає, що навівши тези про виправдання ОСОБА_9 за вказаними статтями вбачається, що вирок не містить достатніх мотивацій і обґрунтування прийнятого судом рішення, що вказує на неповноту судового дослідження обставин справи, і ставить під сумнів обґрунтованість даного вироку.

Окрім того, суд у вироку зазначив, що виправдовує ОСОБА_9 за недоведеністю його вини, не зазначивши ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині вироку статтю закону, якою передбачено підстава для виправдання.

Таким чином, постановляючи стосовно ОСОБА_9 виправдувальний вирок, суд не дав належну оцінку доказам, неповно мотивував причини, з яких одні докази визнав достовірними та допустимими, а відкинув інші, а тому вирок щодо ОСОБА_9 не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону та є обґрунтований.

Колегія суддів також звертає увагу, що обвинуваченим та його захисником в судових дебатах в суді І інстанції заявлялось клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 положень Закону України «Про амністію у 2014 році», проте судом першої інстанції жодного рішення по заявленому клопотанню прийнято не було та жодним чином дане клопотання не відображено у вироку.

Також, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується за ч.2 ст. 307 КК України за 4 епізодами. Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 необхідно виправдати за ч.2 ст. 307 КК країни, зазначив, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України без обтяжуючих обставин, оскільки ОСОБА_13 не є суб`єктом злочину, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

З визначеного формулювання суду є незрозумілою сама суть обвинувачення ОСОБА_9 , оскільки фактично суд, визнавши ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не вказав за яким саме епізодом відбувалась перекваліфікація та мотиви такої перекваліфікації. Суд І інстанції призначаючи покарання за ч.1 ст. 309 КК України грубо порушив право на захист обвинуваченого, а саме без належної перекваліфікації інкримінованого злочину призначив покарання за злочин, який не охоплювався пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином судом І інстанції було порушено вимоги ст.ст. 370, 374 КПК України, в яких зазначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині вироку повинні бути зазначені мотиви зміни обвинувачення та у разі визнання особи виправданою підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до ст. 411 КПК України вирок підлягає скасуванню з підстав якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За вказаних обставин, на переконання колегії суддів, вирок районного суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду, відповідно до ч.1 ст. 415 КПК України.
Керуючись ст. 370,374, 376, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.06.2015 року стосовно ОСОБА_20 за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 321 КК України - скасувати та призначити новий судовий розгляд в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області в іншому складі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього відповідні зобов`язання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2