Справа № 359/7080/15-к
Провадження № 1-в/359/332/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
при секретарі судового засідання ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куса Челябінської області Росія, росіянин, громадянин України, засудженого 01 квітня 2013 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.185 ч.1,71 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі,
02.07.2004 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області на підставі ст.. 6,11 ЗУ «Про амністію у 2014р» невідбуту частину покарання скорочено на половину
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ :
За вищевказаним вироком засуджений ОСОБА_4 , відбуває покарання в виді позбавлення волі в Бориспільській ВК №119 та звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання та за час відбуття такого покарання заохочувався 3 рази.
В заяві засуджений заявлені вимоги підтримав, просить розглядати справу за його відсутності.
Представник Бориспільської ВК № 119 в заяві просить розглядати справу за їх відсутності.
Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти клопотання, дослідивши матеріали подання та особової справи в їх сукупності, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії (№ 119). За період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, працевлаштований на виробництві установи, на дільниці «Деревообробки». За сумлінну поведінку - ставлення до праці має 3 (три) заохочення правами начальника установи. Поставленні виробничі завдання виконує не завжди якісно та вчасно. Потребує постійного контрою з боку представників адміністрації колонії.
В подальшому змінив свою поведінку в негативну сторону, допустив 3 (три) порушення вимог режиму відбування покарання , 2(два) з яких на даний час погашено у встановленому законом порядку та знято у встановленому законом порядку.
Поводить себе флегматично, не завжди чемний та доброзичливий. Не здатний до раціонального осмислення. Не приймає участь у громадському житті колективу відділення. Не бере участь у суспільно-корисній праці по благоустрою установи. Фізично розвинений добре. Стан здоров`я задовільний, одягу дотримується, носить не завжди охайно. До майна установи відноситься недбало. В поводить себе спокійно,не завжди чемний, не має адекватної самооцінки, в відношенні до представників адміністрації установи намагається бути ввічливим та тактовним, їх законні вимоги, з метою поблажливого ставлення до нього. Підтримує стосунки із деякими засудженими на відділенні. Новоприбулим засудженим в адаптаційний період допомоги не надає, Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу, зв"язок з рідними підтримує у встановленому законом порядку, шляхом листування та побачень, від них посилки та передачі, але рідні не випливають позитивно на поведінку засудженого, за вироком суду визнав, призначене покарання вважає справедливим, виконавчі листи до виконання не надходили.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особуСуд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи, нестабільну лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання., тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В клопотанні засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1