П О С Т А Н О В А № 1-1346/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю прокурораОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого начальником сектору технічної обробки документів управління документального забезпечення секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 02.09.2011 року приблизно о 17 годині, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався по проїзній частині вул. Кайсарова зі сторони пр. Червонозоряного в напрямку вул. Сумської в м. Києві, в лівій смузі руху, при наявності двох смуг попутного напрямку.

Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_4 наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2, розташованого перед перехрестям з вул. Каменярів.

В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в лівій смузі руху зупинився автомобіль «Фольцваген пассат» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який надав дорогу пішоходу ОСОБА_6, яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво відносно руху вищевказаного автомобіля НОМЕР_3. Водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала ОСОБА_6 не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу та автомобіля, що зупинявся перед пішохідним переходом в лівій смузі попутного напрямку руху, які інформували його про небезпеку на пішохідному переході, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_6, яка перебувала на пішохідному переході, перед перестроюванням в праву смугу руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, продовжив рух далі, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході перед перехрестям з вул. Каменярів вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6

Під час руху ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.1.5, 2.3, підпункт «б», 10.1, 18.1 та 18.4 ПДР України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 1542/е від 21.10.2011 року ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забойної рани верхньої повіки зліва, закриті переломи середньої третини діафізів правих гомілкових кісток зі зміщенням, скалковий середньої третини 5 пясної кістки лівої кисті, середньої третини 5 плюснової кістки правої стопи, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 10.1, 18.1 та 18.4 ПДР України водієм ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням даної ДТП та її наслідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття справи відносно нього, оскільки він з потерпілою примирився та відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 також заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та просила закрити справу відносно нього, оскільки останній повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, крім того вона з ОСОБА_4 примирилася.

Виходячи з наведеного, з урахуванням думки прокурора, який не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим, потерпілої ОСОБА_6, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а провадження по справі - закриттю, оскільки: ОСОБА_4 на досудовому слідстві повністю свою вину визнав, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, примирився з потерпілою, завдані потерпілій збитки відшкодував.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином кримінальна справа відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю у звязку з примиренням його з потерпілим.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст.71, 8, 282 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а справу відносно нього провадженням закрити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 підписку про невиїзд, скасувати.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторонами можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва.

Суддя Соломянського районного суду м. Києва ОСОБА_1