печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , який входить до складу слідчої групи для проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004393 від 16.04.2015р., про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим управлінням прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004393 від 16.04.2015р. за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як зазначає слідчий в клопотанні, ОСОБА_10 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, в тому, що в березні 2015 року у ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виник умисел на позбавлення життя українського письменника та журналіста ОСОБА_14 , з метою реалізації якого вони спільно розробили план вбивства ОСОБА_14 , який полягав у стеженні за останнім з метою збирання необхідної приватної інформації про спосіб життя, соціальні зв`язки, місце проживання та роботи ОСОБА_14 та подальшому позбавленні ОСОБА_14 життя шляхом пострілів з вогнепальної зброї.

Для полегшення стеження за ОСОБА_14 , вчинення безпосередньо вбивства та втечі з місця вчинення злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_13 придбано у гр-на ОСОБА_15 автомобіль марки «Форд Фокус» темно-синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (Італія), який не зареєстрований в Україні, Також, з метою реалізації вказаного плану ОСОБА_10 та ОСОБА_13 при невстановлених обставинах та в невстановлений час органом досудового розслідування час придбано короткоствольну вогнепальну зброю та 5 набоїв калібру 7,62 зразка 1930 року. Одночасно з метою уникнення впізнання свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_13 придбали для власного маскування спортивні костюми, кепки та медичні маски на обличчя.

Діючи згідно з розробленим планом ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , використовуючи вказаний автомобіль «Форд Фокус» BL810BW (Італія) 16.04.2015р. після проведеного слідкування за ОСОБА_14 на зазначеному автомобілі у дворі будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_14 , приблизно о 13 год 00 хв, після виходу ОСОБА_14 із під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , одягнувши заздалегідь заготовлені кепки та медичні маски, вийшли із автомобіля та направились до ОСОБА_14 , який проходив подвір`ям. Після цього ОСОБА_10 , діючи із ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб, дістав заздалегідь придбану короткоствольну вогнепальну зброю та провів 5-ть пострілів у ОСОБА_14 , смерть якого настала від множинних кульових вогнепальних поранень тіла з ушкодженням внутрішніх органів, з шоком та крововтратою, від яких останній помер на місці вчинення злочину. В цей час ОСОБА_13 , з метою подолання можливого спротиву потерпілого, чи спроб затримання свідками злочину або працівниками правоохоронних органів, спостерігав за навколишньою обстановкою.

Після вчинення вбивства ОСОБА_14 ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на зазначеному автомобілі зникли з місця події.

На обґрунтування продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий вказує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого та своїх співучасників у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності, вчинити інші правопорушення, а також іншими способами перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Посилаючись на те, що завершити проведення досудового розслідування у строк дії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2015р., якою строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжений до 04.12.2015р., не вбачається за можливе, оскільки у провадженні необхідно провести ще значний обсяг слідчих (розшукових) дій, слідчий просив клопотання задовольнити.

У клопотанні слідчий зазначив про необхідність провести наступний обсяг слідчих (розшукових) дій, а саме: встановити місцезнаходження та допитати свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , отримати висновки судово-почеркознавчої експертизи, призначеної по записах, виявлених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , підготувати та отримати відповідь на запити про міжнародну правову допомогу, запитуваними сторонами в яких є Італійська Республіка та Сполучені Штати Америки, провести ряд інших слідчих дій, в яких виникне необхідність після проведених процесуальних дій, прийняти процесуальне рішення згідно з вимогами ст. 283 КПК України, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування виникла необхідність в отриманні та вивченні відомостей про користування підозрюваним ОСОБА_10 соціальної мережі Facebook.

Провести зазначені слідчі дії до закінчення шестимісячного строку органу досудового розслідування не вдалося можливим у зв`язку з винятковою складністю провадження, пов`язаною із значною кількістю та тривалістю слідчих (розшукових) дій, встановленням місцезнаходження та допиту свідків у кримінальному провадженні, проведенням додаткових експертиз, без висновків яких не можливо завершити досудове розслідування.

Також в клопотанні зазначено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

У той же час ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного, не зменшилися, оскільки до цього часу здійснюються розшукові заходи у межах провадження та перебування під вартою підозрюваного сприятиме ефективному збору інформації про дії кожного з співучасників злочину та мотиви, якими він керувалися.

У судовому засіданні прокурори, посилаючись на наявність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, просили клопотання задовольнити, продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 60 днів, обґрунтувавши в судовому засіданні пред`явлену підозру, необхідність проведення слідчих (розшукових) дій та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Одночасно прокурором ОСОБА_4 уточнено в судовому засіданні, що клопотання про продовження строків тримання під вартою подано до суду саме відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки повідомлена ОСОБА_10 підозра не підтверджена наявними у справі доказами, зібрані органом досудового розслідування докази є суперечними, жодним чином не підтверджують факт вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, та напроти, наявне у підозрюваного алібі, відповідно до якого в день вчинення вбивства ОСОБА_14 . ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 знаходились в розташуванні 5 окремого батальйону Добровольчого українського корпусу «Правий сектор», який дислокувався в с. Велика Михайлівка Покровського району Дніпропетровської області, про що в судовому засіданні пояснили допитані свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Крім того, сторона захисту зазначає, що за час перебування під вартою ОСОБА_10 органом досудового розслідування жодних додаткових відомостей для обґрунтування підозри ОСОБА_10 не отримано, досудове розслідування здійснюється вкрай неефективно, з підозрюваним за весь період часу фактично один раз проведено слідчу дію щодо його допиту, всі зібрані органом досудового розслідування докази, які вказують на вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, отримані органом досудового розслідування з грубим порушенням процесуального законодавства та не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у справі, а відтак будь-яких доказів винуватості підозрюваного у вчиненні вбивства ОСОБА_14 за матеріалами кримінального провадження не має.

ОСОБА_10 органом досудового розслідування не повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України, що свідчить про відсутність його причетності до інкримінованого йому вбивства із застосуванням вогнепальної зброї. Вид вогнепальної зброї органом досудового розслідування не встановлений, що взагалі виключає наявність в діях підозрюваного інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Одночасно сторона захисту вважає, що до вбивства ОСОБА_14 причетні представники спецслужб, якими повністю сфальсифіковані представлені стороною обвинувачення докази у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_10 в силу своєї активної життєвої позиції, постійного зайняття громадською діяльністю протистояв свавіллю органам місцевого самоврядування щодо незаконної забудови міста Києва, співробітників міліції, які незаконно отримали квартири за рахунок самотніх беззахисних громадян, розподілом яких безпосередньо займався на теперішній час колишній керівник Департаменту кримінального розшуку МВС України ОСОБА_22 , та в діях вищих посадових осіб МВС України, а саме міністра МВС України ОСОБА_23 , його заступника ОСОБА_22 наявна особиста зацікавленість у кримінальному переслідуванні підозрюваного ОСОБА_10 та його побратима ОСОБА_13 за вчинення вбивства ОСОБА_14 з метою помститися ОСОБА_10 саме за активність його дій у вікритті незаконних дій правоохоронців.

Крім того, сторона захисту вважає, що не існує жодного ризику, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та не доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судове засідання представлені стороною захисту заяви Народних депутатів України УІІІ скликання ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які заявили клопотання про призначення їх особистими поручителями підозрюваного, характеризують його виключно позитивно, та поручаються за виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, дійшов наступного висновку.

Прокуратурою міста Києва з 28.10.2015р. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004393 від 16.04.2015р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

16.06.2015р. складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.06.2015р. ОСОБА_10 затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.06.2015р. ОСОБА_10 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

19.06.2015р. Шевченківським районним судом міста Києва до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.08.2015р.

06.08.2015р. прокуратурою міста Києва строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців.

13.08.2015р. Шевченківським районним судом міста Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 продовжено до 4 місяців тобто до 10.10.2015р.

03.10.2015р. прокуратурою міста Києва строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців.

07.10.2015р. Шевченківським районним судом міста Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 продовжено до 6 місяців тобто до 04.12.2015р.

Постановою в.о.прокурора м. Києва ОСОБА_27 визначена підслідність у зазначеному кримінальному провадженні за прокуратурою м. Києва.

27.11.2015р. Першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_28 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 18.02.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником Генерального прокурора України при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 27.11.2015р. та підтверджена в судовому засіданні за матеріалами клопотання.

Крім того, стороною захисту в судовому засіданні представлена сукупність доказів, які мають підтвердити алібі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення іншою особою, в тому числі і посадовими особами спецслужб з метою фабрикування доказів вчинення вбивства підозрюваними з метою позбавитися їх як осіб, які своєю громадською діяльністю викривають протиправність дій високопосадовців. Зазначені докази органом досудового розслідування повинні бути ретельно перевірені, зіставлені з іншими наявними у справі доказами, та всім отриманим доказам дана відповідна правова оцінка, що потребує відповідного часу для проведення слідчих та розшукових дій.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_10 підозри складає сукупність належних даних, які містяться в протоколі огляду трупа ОСОБА_14 від 16.04.2015р., згідно з яким оглянуто труп ОСОБА_14 , протоколі огляду місця події від 16.04.2015р., згідно з яким за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено автомобіль «Форд Фокус», р.н.з. НОМЕР_1 (Італія), протоколах допиту свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_15 , протоколі огляду речей та предметів від 17.04.2015р., протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі обшуку автомобіля «Мерседес бенс» р.н.з. НОМЕР_2 від 18.06.2015р., висновках судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_14 від 29.05.2015р., молекулярно-генетичної експертизи № 1114мб від 30.06.2015р., молекулярно-генетичної експертизи № 20-817 від 08.07.2015р., судово-хімічної експертизи № 10-43 від 23.04.2015р., молекулярно-генетичної експертизи № 1113мб від 30.06.2015р., хімічної експертизи № 280хс від 22.04.2015р.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також допитаний в Шевченківському районному суді м. Києва в якості свідка ОСОБА_17 , які як і ОСОБА_10 , є членами Добровольчого українського корпусу «Правий сектор», підтвердили, що 16.04.2015р. ОСОБА_10 разом із ОСОБА_13 знаходились в розташуванні 5 окремого батальйону Добровольчого українського корпусу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який дислокувався в с. Велика Михайлівка Покровського району Дніпропетровської області, та спростовують причетність до вбивства ОСОБА_14 свого «побратима» ОСОБА_10 , який будь-якого інтересу до творчості ОСОБА_14 не проявляв негативних дій на адресу останнього.

Одночасно допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які працюють міліціонерами полку патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" при ГУМВС України в Київській області, пояснили, що ОСОБА_10 разом з іншими активістами опинилися за ґратами через особисту ворожнечу з начальником управління кримінального розшуку МВС України, який очолював ОСОБА_22 , який в помсту за те, що особисто ОСОБА_10 було виявлено та оприлюднено в мережі Інтернет інформацію про причетність ОСОБА_22 до незаконних оборудок близько з 200 квартирами, в яких проживали самотні громадяни, які потім зникали, а їх квартири розподілялися співробітникам міліції всіх рангів. Також ОСОБА_36 було з`ясовано, що саме ОСОБА_22 є організатором нападів на активістів у 2013 році, серед яких був сам ОСОБА_10 .

У своїх поясненнях свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні також зазначив, що під час служби у підрозділі "Київ-2" на блок-посту АДРЕСА_4 ОСОБА_10 разом із товаришами викрили і затримали сепаратиста, який також був високопосадовцем у МВС України та знаходився у кумовських відносинах з ОСОБА_22 . Зазначені обставини з пояснень свідків, які в судовому засіданні підтверджують непричетність ОСОБА_10 до вчиненого вбивства ОСОБА_14 , стали підставою для помсти з боку силових структур МВС України, що в подальшому потягнуло за собою фальсифікацію матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_10 .

Між тим, посилення сторони захисту на показання зазначених свідків на непричетність ОСОБА_10 до вчинення вбивства ОСОБА_14 , відсутності будь-якого мотиву з цього приводу, а також попередньої змови з ОСОБА_13 , наявності іншої особи, яка може бути причетна до вчинення вбивства ОСОБА_14 , зобов`язують орган досудового розслідування перевірити наведені факти, надати їм правової оцінки. А відтак орган досудового розслідування має забезпечити високі гарантії своєчасного проведення слідчих дій, направлених на встановлення фактичних обставин справи, всебічного, повного та своєчасного розслідування кримінального провадження з метою дотримання завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Між тим, показання зазначених свідків щодо наявності алібі ОСОБА_10 не мають беззаперечної переваги над іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, та підлягають ретельній перевірці та оцінці разом із іншими отриманими доказами в своїй сукупності, що потребує додаткового часу для досудового розслідування кримінального провадження.

Крім того, в судовому засіданні стороною захисту представлено дані з допиту стороною захисту свідка ОСОБА_38 з виконаним нею фотороботом особи, яка, за її міркуванням, може бути причетна до вчинення вбивства ОСОБА_14 , та яка жодним чином зовнішньо не схожа з підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні,

Надані свідком відомості також потребують ретельної перевірки з боку органу досудового розслідування та їх правової оцінки.

Стороною захисту в судовому засіданні висловлена чітка позиція про те, що має місце фальсифікація висновків судової молекулярно-генетичної експертизи, незаконне в поза процесуальний спосіб отримання від підозрюваного експериментальних зразків для її проведення, проведення якої здійснювалось НДЕЦ МВС України, яка доводить причетність підозрюваного до вбивства.

Між тим, сторона обвинувачення не позбавлена процесуальної можливості залучити експертів та провести експертні дослідження відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри встановлена судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції (ухвала апеляційного суду міста Києва від 06.06.2015р.), а також зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що метою і підставою продовження строку тримання підозрюваного під вартою є запобігання спробам підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, та встановлену законом відповідальність за нього у разі визнання його винним, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Не знайшли свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, пов`язаних із здійсненням з боку ОСОБА_10 незаконного впливу на співучасників у цьому кримінальному провадженні, оскільки особа, за попередньою змовою з якою ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_14 , ОСОБА_13 також знаходиться під вартою, та будь-яких інших співучасників інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення органом досудового розслідування не встановлено. Орган досудового розслідування також не представив суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрюваний знаходячись на волі, може вчинити інші правопорушення, оскільки ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за характеристикою та способом життя позитивно характеризується, займається громадською діяльністю, проходив службу в зоні АТО. Враховуючи диспозитивність кримінального процесу, а також той факт, що перешкоджання кримінальному процесу іншим чином не визначено в клопотанні слідчого як один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя також встановлює в судовому засіданні відсутність цього ризику.

Крім того, на даній стадії досудового розслідування доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Слідчий суддя також вважає необґрунтованою позицію сторони захисту щодо неправильності кваліфікацій дій підозрюваного за повідомленою йому підозрою, що тягне за собою безумовне звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки при розгляді питання про застосування запобіжного заходу не може вирішуватись питання про правильність кваліфікації дій, а розглядається лише питання про обґрунтованість підозри. «Обґрунтованість підозри» передбачає собою наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обгрунтованим» залежить від усіх обставин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії» також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Таким чином, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про їх наявність, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_10 , їх тяжкості, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує, у разі визнання особи винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється, особи підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.

Наявність позитивних характеристик підозрюваного ОСОБА_10 , а саме його молодий вік, задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, коханої дівчини, його активну громадську діяльність, репутацію та майновий стан, відсутність судимостей, наявність у підозрюваного місця проживання на території міста Києва, участь підозрюваного в бойових діях в зоні АТО, не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи особливу тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , виключно позитивні дані про особу підозрюваного, його задовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, те, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі та розшукові дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і особиста порука з боку Народних депутатів України ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ніж тримання під вартою.

Одночасно стороною захисту в судовому засіданні представлено сукупність додаткових доказів у справі, які підлягають обов`язковій перевірці шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, проведення відповідних експертиз.

За таких обставин клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та клопотання сторони захисту щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту чи особистої поруки з боку Народних депутатів України ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 задоволенню не підлягає.

Щодо заявленого в судовому засіданні клопотання сторони захисту про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 внесено до суду відносно іншої особи, оскільки в резолютивній частині клопотання неправильно зазначена його дата народження, а також в мотивувальній частині клопотання містить посилення на особу ОСОБА_13 замість ОСОБА_10 , що тягне за собою безумовну відмову у задоволенні клопотання, то таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достеменно встановлена особа підозрюваного ОСОБА_10 , відносно нього внесено зазначене клопотання, його повідомлено про підозру, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КПК України прокурором уточнено в судовому засіданні правильність написання дати народження підозрюваного, та те, що саме відносно ОСОБА_10 представлене клопотання є предметом судового розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування на 60 днів до 31 січня 2016 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також клопотання Народних депутатів України ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1