Дата документу Справа № 227/404/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11кп/778/1068/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №227/404/15-к ОСОБА_1
Категорія ч.ч.2, 3 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002295 від 02.12.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, військовозобов`язаний, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14 травня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання за ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2014 року по амністії,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, та покладено на нього зобов`язання повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися в інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений без змін домашній арешт.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати вирок і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апелянт зазначає, що суд неправильно перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України. Крім того вважає, що суд звільняючи ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України в повній мірі не врахував обставини щодо особи обвинуваченого. Зауважує, що підчас розгляду вказаного провадження ОСОБА_7 вчинив ще один аналогічний злочин.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_7 будучи раніше засудженим 14 травня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, і будучи звільненим від відбування покарання у зв`язку з амністією за ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2014 року, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не встав та повторно вчинив корисливі кримінальні правопорушення за таких обставин.

18 листопада 2014 року ОСОБА_7 знаходився на робочому місці на території філії «Добропільська автобаза» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», розташованої в місті Добропілля, вул. Комунальна, 8, де працював водієм.

В зазначену дату приблизно о 07.00 годині ОСОБА_7 , перебуваючи біля адміністративної будівлі автобази, з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань шляхом вільного доступу через незамкнені двері із кабіни автомобіля Газель з реєстраційним номером НОМЕР_1 таємно викрав відео-реєстратор CONVOY СF вартістю 245 грн., який належить громадянину ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Цієї ж дати приблизно о 17.00 годині ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні гаража № НОМЕР_2 , розташованого на території автобази, з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань із автомобіля ГАЗ -5312 з реєстраційним номером НОМЕР_3 повторно таємно викрав 20 літрів бензину А-92 вартістю 17,73 грн. за 1 літр на суму 354,60 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» у зазначеному розмірі.

Цієї ж дати приблизно о 17.10 годині ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні гаража № НОМЕР_2 , розташованого на території автобази, з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань із металевого сейфу шляхом вільного доступу повторно таємно викрав електричну кутову шліфувальну машину «Буран», вартістю 296,80 грн., та електричну ударну дриль «Буран», вартістю 416 грн., які належать громадянину ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 712,80 грн.

01 грудня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці на території філії «Добропільська автобаза» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за вказаною адресою, приблизно о 20.30 годині через незамкнені двері увійшов в приміщення гаража № НОМЕР_4 , розташованого на території автобази, де з автомобіля ЄО-2626 з реєстраційним номером НОМЕР_5 шляхом демонтажу повторно таємно викрав чотири клеми акумуляторні вартістю 45,13 грн. на 1 штуку на загальну суму 180,52 грн., чим спричинив матеріальну шкоду у вказаному розмірі ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який вважав вирок законним і обґрунтованим, висновок прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому з наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так судом першої інстанції було прийнято рішення про розгляд вказаного провадження в спрощену порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, а саме суд визнав недоцільним дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних обвинуваченого. Однак після того суд перекваліфікував дії ОСОБА_7 по епізоду від 01 грудня 2014 року з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України, чого робити був не вправі без повного дослідження доказів.

Питання про обґрунтованість застосування судом щодо ОСОБА_7 ст.75 КК України колегія суддів не розглядає, так як в провадженні взагалі не досліджувались докази.

Зважаючи на вищевказане, вирок суду першої інстанції визнати законним не можна, внаслідок чого він підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вказані недоліки, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись статями 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , скасувати, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді