Справа № 450/3370/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/677/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника - адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_14 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пикуловичі Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, студента 1-го курсу Львівського професійного політехнічного училища (ЛИПУ), не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян /850 грн./ в дохід держави.
На підставі ст. 105 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного йому покарання та застосувано до останнього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пикуловичі. Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, учня 10-го класу Пикуловицької ЗОНІ, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян /850 грн./ в дохід держави.
На підставі ст. 105 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного йому покарання та застосувано до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Пикуловичі. Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, учня 11-го класу Пикуловицької ЗОНІ, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян /850 грн./ в дохід держави.
На підставі ст. 105 КК України звільнено ОСОБА_9 від призначеного йому покарання та застосовано до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнано винними та засуджено за те, що вони 10 жовтня 2014 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на полі ТзОВ «Барком», яке знаходиться поблизу с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , кримінальне провадження щодо якого закрито, шляхом вільного доступу, таємно намагалися викрасти майно, яке нежить ТзОВ «Барком», а саме: 330 кг качанів кукурудзи, вартістю 479,66 грн., тобто за вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочину та його кваліфікацію, вважає вказаний вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання не враховано, що обвинувачені ніде не працюють, не мають самостійного доходу, а отже не зможуть відбути призначене судом покарання у виді штрафу і виправитися. При цьому, зазначає, що ч. 2 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання як штраф, а тому суд першої інстанції не міг таке покарання призначати без застосування ст. 69 КК України.

Просить даний вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 105 КК України звільнити його від призначеного покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків строком на 2 роки та застереження; ОСОБА_8 визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 105 КК України звільнити його від призначеного покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків строком на 2 роки та застереження; та ОСОБА_9 визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 105 КК України звільнити його від призначеного покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків строком на 2 роки та застереження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, міркування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також захисника - адвоката ОСОБА_13 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 10 жовтня 2014 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи на полі ТзОВ «Барком», яке знаходиться поблизу с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, де, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , кримінальне провадження щодо якого закрито, шляхом вільного доступу, таємно намагалися викрасти майно, яке нежить ТзОВ «Барком», а саме: 330 кг. качанів кукурудзи, вартістю 479, 66 грн., тобто вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
І, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченими злочину. Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтується на зібраних у справі доказах, через що такі досліджувалися в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників процесу не оскаржується.

Дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як вчинення закінченого замаху на таємне вкрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Що ж стосується виду та розміру призначеного кожному з обвинувачених покарання, то таке, на думку колегії суддів, призначене з порушенням вимог кримінального закону, про що у своїй апеляції вірно зазначає прокурор, і з цими твердженнями прокурора погоджується і колегія суддів.

Так, місцевим судом кожному з обвинувачених призначено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Разом з тим, як вірно зазначено в апеляції прокурора, кожен з обвинувачених являється неповнолітнім, вони ніде не працюють, не мають самостійного доходу, є учнями школи та училища, а отже не зможуть відбути призначене судом покарання у виді штрафу, а тому, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом кожному з обвинувачених покарання у виді штрафу є необгрунтованим.

Крім цього, санкція ст. 185 ч. 2 КК України, за якою кожен з обвинувачених визнаний винним, не передбачає такого виду покарання як штраф, а тому, на переконання колегії суддів, районний суд не вправі призначати таке покарання обвинуваченим без застосування ст. 69 КК України, що судом першої інстанції в порушення вимог закону зроблено не було.

А тому колегія суддів вважає, що вирок суду в частині призначення кожному з обвинувачених покарання підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, та з ухваленням в цій частині нового вироку.

При цьому, призначаючи кожному з обвинувачених вид та розмір покарання, колегія суддів враховує тяжкість, характер, суспільну небезпеку та обставини скоєного злочину, особу кожного з обвинувачених, а саме те, що кожен з них є неповнолітнім, винними себе у скоєнні даного злочину визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялися та сприяли розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягуються вперше, навчаються, характеризуються позитивно, потерпіла сторона не має до них жодних претензій, та вважає, що кожному з обвинувачених слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Також колегія суддів з врахуванням вищезазначеного приходить до переконання, що кожен з обвинувачених внаслідок щирого каяття та бездоганної поведінки не потребує застосування покарання, та, оскільки обвинувачені вперше вчинили злочин середньої тяжкості, то до кожного з них слід застосувати ст. 105 КК України, на підставі якої кожного слід звільнити від призначеного покарання та до кожного з них слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження, частково задоволивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418 та 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_14 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 червня 2015 року, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині призначання кожному з них покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким вважати засудженими:

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з цього ж моменту.

Головуючий:
Суддя: