18.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/8609/15-к
Провадження №1-кп/205/637/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003767 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. 19.06.2014 року на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про Амністію» від 08.04.2014 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_7 , починаючи з 19 липня 2011 року до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. З липня 2011 року по лютий 2013 року ОСОБА_3 , виплати по аліментам не здійснював. З 12 березня 2013 року по 19 червня 2014 року відбував покарання у Менській виправній колонії Чернігівської області № 91, де здійснив виплати по аліментам, які склали на загальну суму 199,61 грн. Звільнившись у червні 2014 року ОСОБА_3 знов встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Починаючи з липня 2014 року по жовтень 2015 року виплати по аліментам не здійснював. Так, згідно довідки-розрахунку Ленінського ВДВС Дніпропетровського управління юстиції, ОСОБА_3 , виплати по аліментам не здійснював, тим самим 35 місяці 23 дні злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, іншої допомоги не надавав, тривалий час ніде не працював і заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості Ленінського району не звертався, на попереджувальні листи ВДВС Ленінського району міста Дніпропетровська, погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 станом на 23.10.2015 року в сумі 22 666,91 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав частково, покаявся, заявив про осуд своїх дій та пояснив, що він ознайомлений з рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011 року згідно якого з нього щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_9 , починаючи з 19 липня 2011 року до повноліття дитини. До липня 2012 року він був офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим, він копію рішення суду про стягнення з нього аліментів надав до бухгалтерії за місцем роботи для відрахування їх з його заробітної плати. Натомість, йому невідомо чи відраховувалися з його зарплати відповідні платежі чи ні, оскільки він не з`ясовував це питання в бухгалтерії за місцем роботи. Після цього, у 2013-2014 роках він відбував покарання за вироком суду у виправній колонії, у зв`язку з чим не мав можливості у повній мірі сплачувати аліменти, проте деякі суми з його заробітків були перераховані на користь потерпілої. Після звільнення з виправної колонії у 2014 році і до теперішнього часу він не міг знайти постійну роботу, у зв`язку з чим, аліменти на утримання свого сина не сплачував, проте намагався все одно допомагати, купувати подарунки, відвідувати з дитиною розважальні заклади тощо. Також обвинувачений зазначив, що на теперішній час він знайшов постійну роботу і проходить стажування у зв`язку з чим планує постійно сплачувати присуджені рішенням суду аліменти на утримання свого сина.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона перебувала у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_3 , який розірваний 13.11.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 2010 року народження, який проживає разом з нею. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів 14.10.2011 року вона отримала виконавчий лист та подала його до відділу Державної виконавчої служби для примусового виконання. Проте, аліментів від обвинуваченого ОСОБА_3 вона ніколи не отримувала, крім деяких неофіційних платежів, які він їй надавав в якості додаткових витрат на утримання дитини. Проте, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_3 періодично спілкується з їх спільним сином, купує йому подарунки, гуляє з ним тощо. У грудні 2015 року вона отримала від нього 100 гривень в якості аліментів на утримання дитини.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0003767 від 23.10.2015 року, відповідно до якого 22.10.2015 року до Ленінського РВ звернувся з заявою гр. ОСОБА_9 , в якій просить ОВС притягти до відповідальності гр. ОСОБА_3 за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.к.п. 1);

- рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011 року, відповідно до якого з ОСОБА_3 щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_9 , починаючи з 19 липня 2011 року до повноліття дитини (а.к.п. 16-17);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.12.2010 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.к.п. 21);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2014 року, відповідно до якої на підставі виконавчого листа №2-4272/2011р. було відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 (а.к.п. 27);

- виконавчим листом №2-4272/2011р. виданого 07.12.2011 року, відповідно до якого рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2011 року з ОСОБА_3 щомісячно підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь ОСОБА_9 , починаючи з 19 липня 2011 року до повноліття дитини (а.к.п. 28);

- попередженнями Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 з вимогою термінової сплати аліментів по виконавчому листу №2-4272/2011р. виданого 07.12.2011 року та з вимогою явки до державного виконавця (а.к.п. 30-32);

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3 по виконавчому листу №2-4272/2011р., згідно якої станом на 23.10.2015 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментам в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дитини складає 27 240,90 грн. (а.к.п. 33);

- довідкою від 02.11.2015 року, щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , відповідно до якої останній відбував покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2012 року у період з 12.03.2013 року по 19.06.2014 рік (а.к.п. 67);

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин що обтяжують його покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання не пов`язане з реальним обмеженням волі задля надання йому можливості працювати та надавати їй допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів слід призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення, без його реального відбуття, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1