Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянула 20 листопада 2015 року в м. Києві касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_3 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року постановлені у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Попільне, Березанського р-ну, Миколаївської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково. Постановлено стягнути зі

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 947, 5 грн та в рахунок моральної шкоди -120 000 грн.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 20 січня 2015 року о 06 год 10 хв, будучи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «KIA CERATO 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у темний час доби в умовах туману, на перехресті вул. Суворова та пров. Млинового, порушив вимоги п.п. 2.3«б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, а також вимоги дорожнього знаку п. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», виїхав за межі проїзної частини та передньою частиною автомобіля контактував із бетонним парканом та будівлею літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «KIA CERATO 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер на місці події, а пасажир ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції та ставить питання про її скасування. Стверджує, що суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора та потерпілої про невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину та особі засудженого. На думку скаржника, поза увагою суду залишилися дані, що характеризують особу засудженого, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, однак висновків для себе не зробив та продовжив їх порушувати, зокрема, керуючи транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

У касаційній скарзі захисник засудженого просить судові рішення змінити та звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням. На думку сторони захисту, судами не у повній мірі було враховано визнання засудженим своєї вини, його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, а також часткове відшкодування ним завданої шкоди. Крім того, як стверджує захисник трудовий колектив РБУ ДП «Морський торговельний порт» клопоче про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на колектив обов'язків щодо перевиховання.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що суд належним чином не перевірив доводів її апеляційної скарги, зокрема, у частині що стосується м'якості призначеного ОСОБА_1 покарання та вирішення судом цивільного позову. З огляду на викладене, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання учасниками кримінального провадження порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційних скарг вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доводи касаційної скарги потерпілої ОСОБА_3 про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, у відповідності до ст. 438 КПК України, не можуть бути підставою для касаційного провадження, а тому у касаційному порядку не розглядаються.

Кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України учасниками кримінального провадження у касаційних скаргах не оспорюється, а тому касаційним судом судові рішення в цій частині не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається із копії вироку суду, при призначенні ОСОБА_1 покарання судом враховано, зокрема, тяжкість злочину, який хоча і вчинений з необережності, однак у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також дані, що характеризують особу засудженого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання.

Крім того, судом також визнано обставинами, які пом'якшують покарання щире каяття ОСОБА_1, часткове відшкодування ним збитків та утримання неповнолітньої дитини.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованими є висновки суду про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства та призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Призначаючи таке покарання, судом враховано вчинення засудженим злочину у стані алкогольного сп'яніння, що у відповідності до ст. 67 КК України є обставиною, яка обтяжує призначене покарання, а тому застосовано додаткове покарання, передбачене санкцією статті у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції належним чином перевірив доводи апеляційних скарг прокурора, захисника ОСОБА_9, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3, які за своїм змістом є аналогічними наведеним у їх касаційних скаргах та зазначив в ухвалі суду, докладні мотиви з яких визнав їх надуманими.

Зокрема, як обґрунтовано зазначено судом, дані, які характеризують особу засудженого та обставини, що пом'якшують покарання, на які вказували у своїх апеляційних скаргах учасники кримінального провадження, були враховані при призначені ОСОБА_1 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення.

Крім того, розмір стягнутих зі ОСОБА_1 грошових коштів у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку апеляційного суду, є справедливим та відповідає принципам розумності, підстав для збільшення такого відшкодування потерпілою ОСОБА_3 не наведено, з чим погоджується і колегія суддів.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою.

З огляду на викладене обґрунтування касаційних скарг не містить переконливих доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційних скарг та долучених до неї копій судових рішень підстав вважати призначене засудженому покарання таким, що не відповідає вимогам ст. 414 КПК України внаслідок м'якості колегія суддів не вбачає.

До того ж, колегія суддів не знаходить підстав і для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_3 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року постановлені у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6