Дата документу Справа № 333/3248/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1419/15
Єдиний унікальний № 333/3248/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000515 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року, якою
обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час підготовчого судового засідання суд встановивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону повернув його прокурору.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні з додатками прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України суд зазначив наступне.

Так, виходячи з обвинувачення, 04.02.2015 року ОСОБА_8 , маючи намір, направлений на відкрите викрадення майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, в ході обопільної бійки, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, розуміючи, що здійснює викрадання майна відкрито, на очах у інших осіб, зірвав з плеча ОСОБА_9 сумку, в якій знаходились майно та документи останнього. Між тим, з обвинувачення не вбачається, хто є учасником бійки, яке до цього відношення має ОСОБА_7 , на очах у яких інших осіб здійснювалося відкрите викрадання майна (співучасники грабежу, бійки, очевидці, тощо), що суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Не встановлено органом досудового розслідування у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України в повній мірі вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, згідно до обвинувачення, ОСОБА_8 зірвав з правого плеча ОСОБА_9 сумку чорного кольору, в якій зокрема знаходилось 30 000 російських рублів, що відповідно до курсу НБУ станом на 04.02.2015 року еквівалентно сумі 12 500 гривень. Однак, офіційний курс гривні відповідно до курсу валюти Російської Федерації, встановлений Національним банком України з 14:00 години 04.02.2015 року складав: RUB - 2.4684 UAH, що відповідно дорівнює: 30000 : 10 х 2,4684 = 7405,20 гривень, та не відповідає обвинуваченню.

Крім того, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено представником потерпілого адвоката ОСОБА_10 , з посиланням на повноваження останнього у кримінальному провадженні згідно до свідоцтва № 548 від 08.02.2006 року, що суперечить вимогам ст. ст. 50, 58 КПК України.

В порушення вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту не містить відповідно до ст. 290 КПК України даних про проведення такої процесуальної дії, як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження.

Згідно з обвинувальним актом процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснювала група прокурорів, однак в постанові про призначення групи прокурорів (в реєстрі матеріалів досудового розслідування) не зазначені прізвища прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню здійснювалось слідчими та вказані прізвища слідчих, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування про доручення слідчим проведення досудового розслідування, внесення змін до складу слідчої групи, але прізвища слідчих в певні періоди розслідування в реєстрі не вказані, що суперечить вимогам ст. ст. 109, 110 КПК України.

Окрім цього, у порушення п. 2.5 Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень, затвердженої Наказом МВС України від 6 серпня 2012 р. № 681 та п. 2.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 р. № 173, обвинувальний акт у кримінальному провадженню та додатки до нього непрошиті, печаткою не скріплені, а на останній сторінці відсутній відповідний запис слідчого з підписом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність перешкод для призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду, а тому повернув його разом з додатками прокурору.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції зазначає, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому посилання у оскаржуваному рішенні про неконкретність та суперечність обвинувачення, є безпідставними та виходять за межі наданих суду повноважень на даній стадії процесу. Не відповідають дійсності, на думку прокурора, і твердження суду щодо відсутності у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про відкриття цих матеріалів сторонам кримінального провадження, оскільки суперечить наявним у них протоколам про надання доступу до матеріалів досудового розслідування учасникам провадження. Крім того, вважає, що інші зазначені судом недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема щодо відсутності даних про прізвища прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво, про надання слідчим доручення на проведення досудового розслідування, внесення змін до складу слідчої групи, прізвищ слідчих в певні періоди розслідування та неналежного оформлення обвинувального акту, не є підставами для повернення останнього, як того, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції але у іншому складі суду.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Виходячи з норм закону, викладених у ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, у тому числі і про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам закону, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, у тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складання та затвердження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки викладені у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, носять правову невизначеність, у тому числі щодо мотивів скоєння злочину, а такий акт містить неконкретність обвинувачення, і тому не відповідає вимогам закону, що порушує право обвинуваченого на захист, а крім того, судом правильно встановлені і недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування з огляду на вимоги ст. ст. 109, 110 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зміст доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. ст. 109,110 цього закону, а тому правильно повернув його прокурору.

Доводи скарги про відсутність підстав для повернення обвинувального акту через начебто неналежне, всупереч Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень, затвердженої Наказом МВС України від 6 серпня 2012 р. № 681 та п. 2.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 р. № 173, оформлення судової справи є безпідставними, оскільки правильне формування судової справи, у тому числі і правильне складання та затвердження процесуального документу є однією зі складових його законності.

Колегія суддів вважає, що невідповідність обвинувального акту та додатків до нього, вимогам закону, позбавляє можливості визначитися у тактиці захисту від обвинувачення, внаслідок чого ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга прокурора по доводах зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4