Справа №480/1559/15-к 14.12.2015 14.12.2015 14.12.2015

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000616

за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_5

на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Прокурор просить вирок змінити в частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 986 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор зазначає, що суд першої інстанції невірно призначив ОСОБА_6 штраф у розмірі 1000 грн, оскільки згідно санкції ч.1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Проте, розмір штрафу судом визначений у твердій грошовій сумі, а не у сумі, кратній неоподаткованому мінімуму доходів громадян.

Тому вважає, що вирок в частині призначеного покарання є незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
5 червня 2015 року о 17:40, ОСОБА_6 , прибувши до АЗС «WOG», яка розташована по вул. Одеське шосе 2-А в с. Весняне Миколаївського району, маючи намір на таємне викрадення палива, належного ТОВ «Дікергофф Транспорт України», де він працював водієм з функціями експедитора, попросив помічника оператора АЗС ОСОБА_9 залити дизельне пальне у бак та у дві належні йому пластикові каністри.
Однак ОСОБА_6 свій намір до кінця не довів, так як ОСОБА_9 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , залив у дві каністри 28 літрів дизельного палива загальною вартістю 466,20 грн та був затриманий на місці вчинення злочину директором ТОВ «Дікергофф Транспорт України».

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та представника потерпілого, які просили вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК, є правильними і апелянтом вирок в цій частині не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також враховані судом дані про особу винного, який раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені, а щире каяття у вчиненому злочині враховано як обставину, яка пом`якшує покарання.

З огляду на наведене, суд першої інстанції визначив покарання у виді штрафу, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. Однак, визначаючи розмір штрафу, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК, за якою засуджено ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру штрафу.

Тобто, кримінальний закон вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Згідно висновку Верховного Суду України, який міститься в постанові від 01.10.2015 року по справі № 5-154кс15, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При визначенні розміру штрафу суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону та не врахував зазначений висновок Верховного Суду України, який відповідно до ч.1 ст. 458 КПК України є обов`язковим для всіх судів України.

Отже, оскільки розмір штрафу визначений у твердій сумі, а не у сумі, кратній неоподаткованому мінімуму доходів громадян, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на наведене, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні, а розмір штрафу підлягає визначенню в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 986 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3