Провадження № 11-кп/795/64/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

адвоката- ОСОБА_7

представників СІЗО- ОСОБА_8

ОСОБА_9

начальника

медчастини СІЗО- ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_11 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2015 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_11 про звільнення від відбування покарання призначеного 13.10.2014р. вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області , у зв`язку з хворобою.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор прокуратури міста Чернігова подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що дане рішення суду є протиправним, необґрунтованим та таким, що протирічить принципам кримінального законодавства та винесене з порушенням вимог ст. 84КК України, ст.ст. 410,412КПК України.

В апеляційній скарзі зазначено, що відповідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, що затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України від 15.08.2014 № 1348/5/572, виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених покладається на спеціальні лікарські комісії територіальних органів ДПтС України.

При виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії суд вправі призначити судово-медичну експертизу, що узгоджується з позиціями Верховного суду України, зокрема п. З Постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 28.09.1973 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора засуджений ОСОБА_11 подав заперечення, в я кому зазначив, що вона є необґрунтованою, оскільки не вказано, які конкретно суд порушив норми матеріального чи процесуального права. Також, як зазначали представники УДПтС в Чернігівській області, даний висновок неможливо скласти тому, що він не може пройти повний курс лікування за станом здоров`я - хвороба невиліковна та прокурором не спростований висновок експертів про його стан здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, представників СІЗО та начальника медчастини СІЗО, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року ОСОБА_11 засуджений за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Тобто, звільнення від покарання за хворобою застосовується у випадках, коли досягнення мети покарання стає нереальним через хворобу особи, яка вчинила злочин.

Відбування покарання таким особам є недоцільним через неможливість їх виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправно-трудового впливу. До тяжких можна віднести хвороби, включені до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Згідно висновку експертизи від 19.11.2015 року, комісія експертів вважає, що діагноз: «Розповсюджений остеохондроз хребта ТhVIII ThIX, ThIX ThX, епідуритом, арахномієлітом з вираженим больовим синдромом, нижньою параплегією, порушенням функцій тазових органів по типу затримки сечі» підпадає під п.12 «Хвороби кістково - м`язевої системи та сполучної тканини» під Перелік захворювань, передбачених Наказом №1348/5/572 від 15.08.2014р. «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі». Крім того судячи з даних отриманих під час вивчення наданої медичної документації вказане вище захворювання прогресує та на думку комісії в перспективі навіть при достатньому лікуванні воно може привести до смерті.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_11 утримується в Чернігівському слідчому ізоляторі з 23.10.2014р., фактично перебуває на стаціонарному лікуванні в міській лікарні №2 міста Чернігова. За час перебування на стаціонарному лікуванні в міській лікарні №2 зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, стягнення не застосовувались. Заохочення не оголошувались. До представників адміністрації відноситься задовільно, дотримується правомірних взаємовідносин, законні вимоги виконує. На заходи профілактичні бесіди реагує своєрідно. За станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що виявлення захворювань, які можуть бути підставою для звільнення засуджених покладається на спеціальні лікарські комісії територіальних органів ДПтС України, то ст. 84КК України не має посилань на те, що для прийняття законного рішення необхідно має бути тільки спеціальний висновок лікарської комісії. Якщо немає, то доказом може бути не тільки вищезазначений висновок, а також може бути доказом і висновок експерта.

Також не можна погодитись на вказане в апеляційній скарзі порушення вимог ст.ст.410, 412КПК України тому, що суд першої інстанції при вирішенні питання про його звільнення від відбування покарання, у зв`язку з хворобою, приділив увагу поясненням його захисника, представника органу, який відає виконанням покарання, думці прокурора, який не заперечував про задоволення його клопотання про звільнення від відбування покарання, дослідив докази, що підтверджували наявність обставин, які мали значення для правильного вирішення питання та правильно прийняв рішення про задоволення його клопотання, оскільки його захворювання входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання.

Отже, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону і дав належну оцінку особі засудженого та зібраним матеріалам у кримінальному провадженні.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 грудня 2015 року про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою засудженого ОСОБА_11 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4