Справа № 645/5893/14-к
Провадження № 1-кс/645/935/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001672 від 10.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

24 липня 2014 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001672 від 10.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіля ВАЗ2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 10.05.2014 року ОСОБА_6 , близько, 02 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи право керування таким транспортним засобом, рухався по проспекту Московському в м. Харкові зі сторони моста, розташованого по пр. 50-річчя СРСР в м. Харкові зі швидкістю 50 км/год.

В ході руху по проспекту Московському в м. Харкові, в районі буд. № 142-А ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, та виразилося в тому, що підозрюваний, керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці і при виникненні для нього небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_7 , який рухавася по краю проїзної частини зліва відносно напрямку руху, якого він міг завчасно об`єктивно виявити, не прийняв своєчасно заходів екстреного гальмування і скоїв наїзд на пішохода, що заподіяло останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1543-С/14 від 19.07.2014 року, тяжкі тілесні ушкодження.

Також під час досудового розслідування було встановлено, що автомобіль ВАЗ2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_7 , який пояснив, що після наїзду на нього автомобіля ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням підозрюваного ОСОБА_6 , він отримав тяжкі тілесні ушкодження. З моменту вчинення ДТП і по теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 ніяким чином не намагався допомогти у лікуванні та відшкодувати матеріальну шкоду спричинену ОСОБА_7 внаслідок своїх протиправних дій.

Крім того, потерпілий ОСОБА_7 в ході досудового розслідування заявив цивільний позов на загальну суму 50000 гривень.

21.07.2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме -порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Також слідчий зазначила, що автомобіль ВАЗ2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 може мати доказове значення для досудового розслідування за кримінальним провадженням, тобто він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилаючись на викладене, враховуючи, що в ході досудового розслідування було встановлено, що автомобіль ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є єдиним джерелом доходів підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий просила накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони його відчуження іншим особам до вирішення судом питання щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та передати автомобіль на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що під час досудового розслідування з автомобіля ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже були зняті сліди кримінального правопорушення, а у цивільному позові ОСОБА_6 є неналежним відповідачем, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ СК «Провідна», тому підстави для накладення арешту на автомобіль відсутні.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що автомобіль є єдиним джерелом його доходів.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Слідчим відділом проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001672 від 10.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки транспортний засіб містить слідову інформацію, яка може бути втрачена, та вважає за доцільне накласти арешт на майно ОСОБА_6 , а саме: автомобіль ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий судя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001672 від 10.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження.

Передати автомобіль ВАЗ2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 на відповідальне зберігання в тому стані, в якому він був під час огляду транспортного засобу на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Попередити ОСОБА_6 про відповідальність, передбачену ст.ст. 382, 388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1