Дата документу Справа № 335/258/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/258/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/42/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.189 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002427 від 03 червня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сможне Сколівського району Львівської області, громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, якого підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
18 січня 2016 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зазначені у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу обставини не вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_6 . Крім того прокурором не підтверджено, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, зазначені у ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що прокурором доведено наявність передбачених законом обставин, з якими пов`язана можливість застосування стосовно ОСОБА_6 вказаного запобіжного, наявна обґрунтована підозра та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Окрім того, прокурор вважає, що слідчий суддя безпідставно розглянув вищевказане клопотання окремо від клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.
На адресу апеляційного суду електронною поштою надійшли заперечення від імені ОСОБА_6 , відповідно до яких, останній з`явитись у судове засідання суду апеляційної інстанції не має можливості, через те, що з 15 листопада 2015 року перебуває за кордоном, і просить подану прокурором апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін. В запереченнях йдеться про те, що всі слідчі дії у даному провадженні відбувалися без присутності та відома ОСОБА_6 .
Згідно з ухвалою слідчого судді, 13 січня 2016 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що 28 вересня 2012 року слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 винесено постанову про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальній справі №201109 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.ч.1, 3 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, в рамках дії КПК України в ред.1960 року.
При виконанні постанови, за дорученням слідчого працівниками УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області вилучено (згідно з протоколом накладення арешту на майно від 29 вересня 2012 року), майно, яке на праві власності належало ОСОБА_10 та зберігалося за адресою: АДРЕСА_2 та було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , із роз`ясненням обов`язків щодо зберігання майна, переданого на відповідальне збереження, яке має статус арештованого та описано відповідно КПК України 1960 року.
В подальшому - 21 травня 2015 року, слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 винесена постанова про скасування арешту з майна ОСОБА_11 та зобов`язано ОСОБА_6 повернути передане йому на відповідальне збереження майно ОСОБА_10 у п`ятиденний строк з дня отримання копії зазначеної постанови.
27 травня 2015 року ОСОБА_6 вручена копія постанови про скасування арешту. Таким чином, в строк до 02 червня 2015 року ОСОБА_6 повинен був повернути майно, яке знаходилось у нього на відповідальному зберіганні ОСОБА_11 , але вказане зобов`язання ОСОБА_6 не виконав.
Органом досудового розслідування встановлено, що в період з 29 вересня 2012 року по 02 червня 2015 року ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на розтрату майна, на яке накладено арешт, діючи з корисливих мотивів, розтратив майно ОСОБА_10 .
Посилаючись на те, що місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено, що унеможливлює прийняття рішення щодо обрання відносно нього запобіжною заходу, а також на те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення зник та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, через що його місце знаходження не відоме, прокурор просив надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Порядок вирішення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу регулюються ч.2 ст.187 ст.189 КПК України.
Згідно з вимогами ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено належним чином наявність підстав, за яких ОСОБА_6 слід тримати під вартою.
Окрім того, відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною першою статті ст.278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно із частиною першою статті 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання прокурора, 03 червня 2014 року до ЄРДР за №0002427 внесені відомості за фактом вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
18 листопада 2015 року прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
У наданих матеріалах провадження відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у спосіб, визначений у ст.ст.42, 136, 278 КПК України, чи вжито належних заходів для вручення повідомлення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Окрім того, як зазначено вище, до початку розгляду апеляційної скарги, на адресу апеляційного суду електронною поштою надійшло заперечення від імені ОСОБА_6 , в якому зазначено, що останній з 15 листопада 2015 року, тобто до складення повідомлення про підозру і по теперішній час, перебуває за кордоном, всі слідчі дії відбувалися без його участі та відома.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що органом досудового слідства протягом двох місяців з часу складання повідомлення про підозру не вжито відповідних заходів для встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , та прокурором не доведено належним чином те, що ОСОБА_6 , будучи у статусі підозрюваного, переховується від органів досудового розслідування та що він, одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання та належним чином вмотивував свої висновки в оскаржуваній ухвалі.
На думку колегії суддів, доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4