АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 631/1733/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1365/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.173 КПК України (арешт майна)

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
володільця майна - адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8
розглянула у судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 серпня 2015 року
Ухвалою слідчого судді Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 серпня 2015 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельні ділянки загальною площею 4890 га. на території Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області з відповідними кадастровими номерами згідно даних Публічної кадастрової карти Держземгенства України. Заборонено особам, у користуванні та володінні яких перебувають вищевказані земельні ділянки, окрім Липкуватівського аграрного коледжу, код 00705657 (за яким згідно форми 6-зем станом на 01.01.14р. обліковуються зазначені земельні ділянки) розпоряджатися будь-яким чином та використовувати перелічені земельні ділянки.
Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому в задоволенні його клопотання повністю. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції необґрунтована і не відповідає вимогам КПК України, винесена на підставі поверхневого дослідження підстав та доказів, якими обґрунтовано клопотання слідчого про накладення арешту, в результаті чого, в супереч статті 132 КПК України, застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи. Посилається на законність користування земельними ділянками, зазначеними у п.п. 19-34 резолютивної частини оскаржуваної ухвали, оскільки між ним та Головним управлінням Держземагенства у Харківській області 21.11.14р. та 24.11.14р. укладена низка договорів оренди землі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна в підтримку апеляційної скарги; думку прокурора та представника Липкуватівського аграрного коледжу, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність необхідності арешту майна та у спосіб, який зазначено в клопотанні. В ухвалі слідчого судді вказується на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотання обставини мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою недопущення подальшого відчуження вказаного майна.
Слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, - слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
При цьому, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відповідність майна, яке належить арештувати вимогам ст.. 167 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Разом з тим, накладаючи арешт на майно у спосіб, який зазначено в ухвалі слідчий суддя фактично вдався до вирішення спору про право, надавши перевагу в користуванні земельними ділянками Липкуватівському аграрному коледжу, тоді як розумінні вимог ст. 170 КПК України наділений процесуальними повноваженнями вирішення питання лише в частині заборони вчиняти певні дії з арештованим майном.
Доводи прокурора про наявність законних підстав користування Липкуватівським аграрним коледжем спірними земельними ділянками заслуговують на увагу, але зазначений спір підлягає вирішенню в цивільному порядку з прийняттям відповідного рішення.
Матеріалами судової справи підтверджено користування ОСОБА_9 лише частиною земелних ділянок, зазначених вище, на які накладено арешт, у зв*язку з чим доводи апеляційної скарги щодо скасування вцілому ухвали слідчого судді, якою накладення арешту на земельні ділянки загальною площею 4890 га. є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.
В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді :