УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/7177/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2015 року,
виправданого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Суд не надав належної оцінки всім доказам, показанням обвинуваченого, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності, та показанням свідків.
Від заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_10 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких ставиться питання про скасування даного вироку в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Мотивуючи свої вимоги, посилається на те, що судове засідання, яке відбулося 21.01.2015 року не фіксувалось технічними засобами, журнал судового засідання не зберігся, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити дотримання вимог закону при проведенні цього судового засідання.
Захисник - адвокат ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого, подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить її відхилити, залишивши вирок суду без змін.
Згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2015 року суд виправдав обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за недоведеністю вчинення ним даного злочину.
За змістом вироку, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропної речовини, в порушення вимог ст. 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" 02 березня 2013 року на привокзальній площі м. Коростеня Житомирської області у невстановленої слідством особи, незаконно придбав, з метою збуту, особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропну речовину, незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс до огорожі Коростенської виправної колонії № 71, яка розташована за адресою: Житомирська обл. м. Коростень вул. Б.Шосе, 71.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 02 березня 2013 року близько 20:00 години, знаходячись біля огорожі території Коростенської виправної колонії № 71, що розташована по вул. Б.Шосе, 4 в м. Коростені Житомирської області , незаконно збув у місця позбавлення волі - перекинув на територію Коростенської виправної колонії № 71 два поліетиленові згортки, в середині яких знаходилися: - три згортки з подрібненою рослинною сумішшю зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № 2/233 від 29.03.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, канабісом (марихуаною), обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 39,658 г; 23,425 г; 25,972 г, а всього загальною вагою 89,055 г; - латексний презерватив з рідиною коричневого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/233 від 29.03.2013 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,145 г.; - один згорток з таблетками, які згідно з висновком експерта № 2-233 від 29.03.2014 року містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Масова частка метадону у представлених на експертизу таблетках становить 5,0 г. Маса метадону у перерахунку на загальну масу (п`ять таблеток) становить 0,125 г.; - один згорток із прозорого полімерного матеріалу з заплавленою горловиною з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/223 від 29.03.2013 року містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в перерахунку на загальну масу представленої речовини становить 0,1012 г. Після чого ОСОБА_7 був затриманий працівниками Коростенської ВК № 71.
Дії ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, у місця позбавлення волі.
Відповідно до вироку, місцевий суд, мотивуючи прийняте рішення щодо виправдання обвинуваченого, оцінивши надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності виходив з того, що зібрані в кримінальному провадженні докази не доводять вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконного придбання з метою збуту, незаконного зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини у місця позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги з доповненнями, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити виправдувальний вирок без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги з доповненнями, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та доповнення до неї не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За змістом вимог, передбачених у ч.1,2ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, висновки суду про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблені судом на підставі доказів, які з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, були досліджені і перевірені під час розгляду провадження та їм дана належна оцінка.
При цьому суд виходив із закріпленого в ст.63 Конституції України принципу презумпції невинуватості та вимог ст.17 КПК України про те, що обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Приймаючи рішення про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.307 КПК України, суд встановив, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що він працював у недалекій відстані від Коростенської ВК №71. 02 березня 2013р., повертаючись з роботи додому, зайшов у ліс подивитись, чи потрапив заєць до пастки. В лісі він був затриманий працівниками Коростенської ВК №71, які потім показували йому якісь пакунки, на що він заперечував те, що вони належать йому.
Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показали, що вони не можуть підтвердити те, що саме ОСОБА_7 02 березня 2013р. здійснив перекид на територію Коростенської ВК №71 двох пакунків, а також те, що ці пакунки були у нього вилучені.
Аналізуючи досліджені під час судового засідання докази, суд встановив, що обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтувалось на недопустимих доказах.
Так, відповідно до вимог ч.1ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами кримінального провадження, що огляд місця події, а саме місця, де безпосередньо було виявлено пакунки, органами досудового розслідування не проводився.
В той же час, згідно матеріалів кримінального провадження, 02 березня 2013р. слідчим, всупереч вимогам ст.ст.223, 237 КПК України було складено протокол огляду місця події в приміщенні технічного відділу Коростенської ВК №71, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 було вилучено два згортки, обмотані скетчем, які були запаковані у спецпакети, при цьому номери на них зазначені не були (а.с.30-31). Проте, доказів на підтвердження того, що ці згортки були вилучені у ОСОБА_7 , до суду не надано і вказана обставина не знайшла свого підтвердження під час розгляду даного кримінального провадження.
Крім того, разом з матеріалами кримінального провадження до суду було надано диск з відеозаписом даної слідчої дії, однак, як вбачається з протоколу огляду місця події від 02.03.2013р., під час його проведення відеозйомка не проводилась, а здійснювалось фотографування фотокамерою( а.с.31).
Дослідивши надані докази, суд встановив, що згідно постанови про призначення судово-хімічної експертизи від 04.03.2013р. для проведення експертного дослідження слідчим було надано згортки, вилучені під час проведення огляду місця події. Однак, як вбачається з вказаної постанови, на спецпакеті було проставлено номер 0292774 та зазначено вміст згортків, хоча до того часу вони не розпаковувалися( а.с.37).
Згідно дослідницької частини висновку експерта від 29.03.2013р. №2/233 доставлені для експертного дослідження об`єкти експертизи знаходились у спецпакеті, на якому зазначено номер 0292774, однак у примітці №2 даного висновку вказано, що об`єкти експертизи знаходяться у спецпакеті, на якому зазначено номер 0292238, і згідно постанови від 31.03.2013р. до кримінального провадження приєднано у якості речових доказів два згортки, які знаходяться у спецпакеті за № 0292238( а.с.53).
Крім того, як вбачається з висновків експерта, надана на експертизу рослинна суміш знаходиться у трьох згортках, тоді як згідно протоколу огляду місця події від 02.03.2013р. вилучено два згортки (а.с.39-45).
Таким чином, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону у судовому засіданні перевірив усі зібрані на досудовому слідстві докази, на підставі яких ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та, давши їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність його винуватості у інкримінованому злочині.
За таких підстав, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо неналежної оцінки усім наданим доказам, є неспроможними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й достатніми доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення щодо ОСОБА_7 із зазначених у ній підстав.
Доводи прокурора щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а саме те, що судове засідання від 21.01.2015р. не фіксувалось технічними засобами та журнал судового засідання не зберігся, відповідно до вимог ст.419 КПК України були перевірені апеляційним судом при перегляді кримінального провадження.
Так, із диску звукозапису судового засідання та журналу судового засідання вбачається, що 20.01.2015 року кримінальне провадження розглядалось по суті, під час якого було заявлено клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 20.01.2015 року о 15 годині 47 хв. суд видалився до нарадчої кімнати, а 21.01.2015 року о 08.01 - повернувся з нарадчої кімнати та було проголошено рішення. О 08 годині 05 хвилин суд оголосив про закриття судового засідання ( а.с.68-72).
Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, визначених у ст.412 КПК України, що стали б підставою для скасування вироку суду з мотивів, вказаних апелянтом, не вбачається.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду відповідає вимогам статтей 368 ,370, 374 КПК України, є законним і обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги та доповнення до неї прокурора про порушення судом цих вимог є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України,
апеляційну скаргу старшого прокурора Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 та доповнення до неї залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2015р. відносно ОСОБА_7 - без змін.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою скасувати.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційним судом Житомирської області.
СУДДІ: