Справа № 167/1567/15-к
Провадження №1-кп/167/14/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016 року Рожищенський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище кримінальне провадження №0000279 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Перемиль Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта встановлено, що відповідно до Закону України «Про міліцію», міліція в Україні це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Серед основних завдань міліції є забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; виявлення кримінальних правопорушень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості.

Правовою основою діяльності міліції є Конституція України, указаний вище Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Згідно із положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із викладених вище завдань і повноважень, покладених на міліцію, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду старшого дільничного інспектора Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області, та відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч.3 ст.18 КК України та примітки 1 до ст.364 КК України, будучи службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, грубо порушив свої службові обов`язки та обмеження, вчинивши службове підроблення.

Так, старшим слідчим Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000267 відомості про яке внесені 18.07.2014 року, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 Учасником указаного кримінального провадження був ОСОБА_8 та в органу досудового розслідування була необхідність провести допит указаної особи в якості свідка у даному провадження.

Відповідно, до указаних обставин та необхідності проведення зазначеної слідчої дії з участю ОСОБА_8 , старший слідчий ОСОБА_6 , знаходячись 26.04.2015 року, у період з 8 год. 30 хв. до 09 год. 00 хв., у центрі міста Рожище на площі Богдана Хмельницького, спільно із оперуповноваженим сектору карного розшуку Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 , ігноруючи вимоги указаних вище правових норм Конституції України, законів та підзаконних нормативних актів, усно пред`явив незаконну вимогу ОСОБА_8 безвідкладно прослідувати з ним у слідчий відділ Рожищенського райвідділу міліції для проведення слідчих дій, зазначивши, що останній начебто перебуває у розшуку, а судом надано дозвіл на застосування його приводу в орган досудового розслідування.

Отримаши мотивовану відмову ОСОБА_8 у безвідкладному з`явленню в орган внутрішніх справ у супроводі працівників міліції для проведення слідчих дій, через невідповідність такої вимоги положенням чинного законодавства та порушення його прав як учасника кримінального провадження, з пропозицією пред`явлення для ознайомлення процесуального рішення про його привід, старший слідчий ОСОБА_6 , явно виходячи за межі наданих йому, як працівнику міліції та слідчому органу досудового розслідування, зазначених вище прав та повноважень, висловив погрози застосування фізичного насильства.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи в групі із оперуповноваженим сектору карного розшуку ОСОБА_9 , який будучи обізнаним про відсутність законних приводів і підстав для застосування приводу ОСОБА_8 в орган досудового розслідування або його адміністративного затримання, шляхом застосування заходів фізичного впливу, шляхом перевищення влади та службових повноважень, за відсутності відповідної ухвали слідчого судді, здійснили незаконний привід ОСОБА_8 у Рожищенський РВ УМВС України у Волинській області.

У подальшому, для прикриття протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які виразилися у перевищенні службових повноважень та завідомо незаконному приводі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи правові норми законодавства, яке регулює діяльність органів внутрішніх справ, згідно яких працівники міліції мають право, у порядку визначеному законодавством, затримувати осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, які переховуються від слідства та суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою, осіб, які вчинили адміністративні правопорушення для складання протоколу або розгляду справи в суді, осіб, які виявили непокору законній вимозі працівника міліції, які перебували у громадських місцях у стані сп`яніння, якщо їх вигляд ображав людську гідність і громадську мораль, які ухилялися від виконання постанови суду про направлення на примусове лікування, які мають ознаки вираженого психічного розладу, будучи очевидцем подій по затриманні та доставці ОСОБА_8 у Рожищенський райвідділ міліції, усвідомлюючи явну незаконність своїх дій, знаючи, що ОСОБА_8 будь-якого правопорушення не вчиняв, у тому числі передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця, на підставі складених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 рапортів про начебто вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, 26.04.2015 року у приміщенні Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області за адресою: м.Рожище, вул.Незалежності, 93, склав стосовно ОСОБА_8 завідомо неправомірний офіційний документ протокол ВН№016684 про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП від 26.04.2015 року, у який вніс завідомо неправдиві дані про те, що 26.04.2015 року близько 9 години ОСОБА_8 перебуваючи в м.Рожище на площі Богдана Хмельницького не виконав законних вимог міліції, поводив себе зверхньо та цинічно.

Крім того, 26.04.2015 року за місцем своєї роботи у приміщенні Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що його знайома ОСОБА_10 не була очевидцем події по затриманню, доставці ОСОБА_8 у Рожищенський РВ, поміщенням до кімнати для затриманих та доставлених, склав офіційний документ протокол ВН№00224 від 26.04.2015 року про адміністративне затримання за ст.185 КУпАП ОСОБА_8 , у який вніс завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_10 , жителька АДРЕСА_2 була понятою перед поміщенням до кімнати для затриманих та доставлених ОСОБА_8 та проставив від імені останньою підпис у протоколі про адміністративне затримання.

У подальшому, 27.04.2015 року адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_8 , у якому містилися протокол ВН№016684 про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП від 26.04.2015 року та протокол ВН№00224 від 26.04.2015 року про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП ОСОБА_8 скерував до Рожищенського районного суду для розгляду по суті.

Постановою Рожищенського районного суду від 19.10.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, що виразилися у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 17.12.2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.366 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 120 (сто двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого та захисника, які просять затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст.474 ч.4, ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
Угоду від 17.12.2015 року по кримінальному провадженні №0000279 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити узгоджене покарання - у виді штрафу в розмірі сто двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 040 (дві тисячі сорок) грн. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1