н/п 1-кп/640/672/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , 8 вересня 2015 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, керував технічно справним автомобілем М 2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався зі швидкістю 23 км/год по вул. Чкалова, зі сторони вулиці вул. Чебишева, в напрямку вул. Академіка Проскури в м. Харкові.
В процесі руху ОСОБА_5 наближаючись на керованому автомобілі М 2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 , до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку № 15 по вул. Чкалова в м. Харкові, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 936/15 від 23 жовтня 2015 року, грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходці повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека . Ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо- транспортної пригоди, яке виразилося в тому, що він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, визначеному порожніми знаками 5.35.2 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України «Нерегульований пішохідний перехід», з права наліво по ходу руху автомобіля М 2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи № 4292-А/15 від 29 вересня 2015 року пішоходу - потерпілій ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудини у вигляді перелому 3-го ребра по середньо-пахвовій лінії справа по середній пахвовій лінії ліворуч, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості тілесних, яка спричинила тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) (згідно п.п. 2.2.1. а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), а також синця на голові, тулубі, сідниці та лівій нижній кінцівці, садно на тулубі, садно на тлі синця на лівій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем М 2141 реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявивши небезпеку для руху, а саме пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, не поступився дорогою пішоходу і своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 заподіявши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю й суду пояснив, що 8 вересня 2015 року близько 18 години керуючи за довіреністю автомобілем М-2141, рухався зі швидкістю 20-25 км/год. по вул. Чкалова у м. Харкові. На пішохідному переході не помітив пішохода, скоїв наїзд на ОСОБА_4 й заподіяв тілесні ушкодження. У скоєному розкаюється. Ним не оспорюються кваліфікація, обставини діяння та наслідки, згоден із розміром заявленого цивільного позову в частині стягнення матеріальних збитків.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням прокурора й згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин часу, місця, способу, форми вини, наслідків дій та розміру збитків, які заподіянні внаслідок злочину, оскільки сторонами такі обставини визнані й не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Судом учасникам провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дає юридичну оцінку діям обвинуваченого й вважає, що необережні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який згідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості суд призначає йому основне покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання з урахуванням даних про особу винного, який не судимий, посередньо характеризується, є необхідним й достатнім для виправлення й запобігання вчиненнях інших злочинів. Суд враховує обставину , яка пом`якшує покарання, до якої у відповідності до п. 1 ч. 1 статті 66 КК України відноситься щире каяття. Суд не призначає альтернативне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий й до відповідальності за порушення ПДР не притягувався, під час скоєння ДТП був тверезий.
Суд задовольняє цивільний позов потерпілої у повному обсязі. Відповідно до статей 22-23 ЦК України шкода завдана особі підлягає відшкодуванню у повному обсязі винною особою. Витрати ОСОБА_4 , на лікування підтверджуються копіями фіскальних чеків на придбання ліків, це лікування було пов`язано саме з травмою, отриманою при ДТП. На думку суду є обґрунтованим й доведеним цивільний позов і в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., тому , що потерпіла тривалий час страждала на фізичний біль, через травму втратила роботу, що мало наслідком зміну звичного способу життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування у майбутньому.
В стадії судового розгляду справи запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався й підстави для його обрання в теперішній час відсутні.
Долю речових доказів суд вирішив у відповідності до положень ст. 100 КПК України, витрати на залучення експерта суд стягує з винного на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373,374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень , без позбавленням права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 736,56 грн.
Речові докази : автомобіль М-2141 д.н. НОМЕР_1 , технічний паспорт автомобіля та страховий поліс , які передані на зберігання ОСОБА_5 , йому повернути.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. У разі відсутності учасника судового провадження під час проголошення вироку його копію не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати цій особі.
Суддя ОСОБА_1

23.12.2015