н/п 1-кп/640/721/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2008 року за ч.2 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжний захід особисте зобов`язання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
27.08.2015 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, 5-Д, біля під`їзду №3 в ході конфлікту з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно завдав один удар кулаком правої руки в область голови, від чого вона впала на асфальт та втратила свідомість.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №5027-ая/15 від 29.10.2015 року потерпілий ОСОБА_5 були спричинені наступні тілесні ушкодження: травма носа у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забита рана перенісся, забійна рана верхньої повіки лівого ока, закрита черепно-мозкову травму, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень п критерію короткочасного розладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та суду пояснив, що дійсно 27.08.2015 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, 5-Д, біля під`їзду №3 в ході конфлікту з ОСОБА_5 , навмисно завдав їй один удар правої руки в область голови, від чого вона впала на асфальт та втратила свідомість. Щиро розкаявся у скоєному, просив суд його пробачити та наголошував на тому, що в подальшому ніколи не вчинить подібне.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин,а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості обвинуваченого суд вважає, що його протиправні дії за ч.2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно, так як обвинувачений своїми умисними діями наніс потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я останньої.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше був судимий, судимість не погашена, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеристик з місця мешкання не надано.
Обставинами, згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставин, які згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді громадських робіт, проте у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті, з огляду на те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, тобто висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення.
Не призначаючи обвинуваченому покарання, пов`язаного із ізоляцією його від суспільства у вигляді арешту або обмеження волі, суд виходить з того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, усвідомлює свою провину і засуджує свою протиправну поведінку, що свідчить про дійсне прагнення ним стати на шлях виправлення і перевиховання.
Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, оскільки останній не працює, доходу не має, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.
Цивільний позов, який відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КПК України потерпілою стороною заявлено не було, а тому суд роз`яснює потерпілій, що вона має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Захід забезпечення кримінального провадження обраний під час досудового слідства ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання продовжити до часу набуття вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1