Провадження № 1-КП/243/566/2015
Справа № 243/8916/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо - технічною освітою, працює у ТОВ «ТВВ» на посаді директора, раніше не судимого, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України
До суду дане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом складеним 27 серпня 2015 року, та угодою про визнання винуватості, укладеною 31 серпня 2015 року.
У судовому засіданні прокурор підтримав угоду, вважає, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. Будь-яких підстав для того щоб її не затверджувати немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення себе визнав, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті у повному обсязі, щиро розкаявся, однак пояснив, що на той час підписання такого акту було ним здійснено в силу непередбачуваних обставин, а саме, у гуртожитку та технікумі повністю перестало працювати опалення, при цьому у гуртожитку проживали учні, а тому він пішов назустріч та на вказані кошти було зроблено опалення, а пізніше були виконані роботи по переобладнанню учбового корпусу під туалет. Однак, щоб не було порушено звітність та тому що був кінець року, він пішов на те, що підписав акт виконання робіт по переобладнанню учбового корпусу під туалет. Свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє, однак у судовому засіданні пояснив, що він визнає, що на час укладання угоди, її було укладено у присутності його захисника ОСОБА_7 , його права були йому роз`яснені, однак до кінця він зрозумів наслідки укладання угоди лише у судовому засіданні, під час розгляду даної справи, а тому бажає скористатися своїми правами, передбаченими ч.4 ст. 474 КПК України, і просить не затверджувати угоду.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні .підтвердила що угоду було складено у її присутності, нею особисто були роз`яснені наслідки укладення угоди обвинуваченому, укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. Разом з тим, вона як захисник вважає своїм обов`язком підтримати свого підзахисного у його праві не затверджувати угоду, оскільки дійсно підзахисний, як особа юридично не освічена, міг, погоджуючись із умовами угоди, суб`єктивно до кінця не усвідомлювати наслідків її укладання.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти укладання угоди, оскільки вважає, що під час проведення досудового слідства він був залучений як захисник обвинуваченим, із матеріалів справи вбачається, що його підзахисний написав заяву про відмову від нього, однак слідчим у порушення вимог ст.54 КПК України, не було надано йому можливість конфіденційної бесіди із підзахисним, не було складено відповідний протокол процесуальної дії, отже він був і є захисником обвинуваченого. При цьому він як захисник не вказаний у реєстрі матеріалів досудового розслідування, на досудовому розслідуванні йому не було надано можливість ознайомитися із матеріалами справи, ні вручено копію обвинувального акту та реєстру матеріалів. Щодо угоди зазначає, що угода не повинна порушувати інтереси підзахисного, на разі спливають строки притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого, а тому укладення даної угоди суперечить інтересам обвинуваченого.
У відповідності до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Як вбачається із обвинувального акту: «29.05.2006 на загальних зборах учасників TOB «ТВВ» ОСОБА_6 призначений на посаду заступника директора ТОВ «ТВВ» розташованого за адресою м. Слов`янськ, вул. Ленінградська, 67. Перебуваючи на вказаній посаді, в звязку з покладеними на нього обов`язками, згідно статуту ТОВ «ТВВ» є посадовою особою, яка наділен адміністративно-господарськими т організаційно розпорядчими функціями, має у своєму підпорядкуванні працівників та здійснює безпосереднє керівництво за їх діяльністю.
Наведені обставини зазначені також в угоді про визнання винуватості у викладі істотних обставин формулювання підозри.
Однак при цьому, суд зазначає наступне. Як вбачається із обвинувального акту від 27 серпня 2015 року та угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року , підозра висунута ОСОБА_6 , в той час як по тексту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості прізвище обвинуваченого написано по-різному у різних відмінках, або як « ОСОБА_9 », або як « ОСОБА_10 ». Отже на сьогодні незрозуміло кому сам висунуто підозру. При цьому як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_6 звинувачують в тому, що він склав та підписав офіційний документ Акт № 2, разом з тим, із змісту обвинувального акту вбачається наступне: із абзацу четвертого вказаний акт був складений 25.12.2012. Із абзацу п`ятого вбачається, що ОСОБА_6 вніс завідомо неправдиві відомості 25.12.2014 року, при цьому Акт №2 датується 25.12.2013.
Із угоди про визнання винуватості щодо вказаного акту видно, що у п.1, абзаці восьмому вбачається, що ОСОБА_6 вніс завідомо неправдиві відомості 25.12.2012 року, при цьому Акт №2 датується 25.12.2013.
За змістом ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого, при цьому прізвище, ім`я та по-батькові не повинні викликати сумнів у їх достовірності;
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У відповідності до вимог ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості, зокрема зазначаються, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація.
З огляду на викладене, у обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає доведеним викладені неконкретно, оскільки незрозуміло коли саме був складений акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року(форма № КБ 2в), при цьому в угоді про визнання винуватості також зазначено обставини, які не викладено неконкретно, оскільки також незрозуміло коли саме був складений акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року(форма № КБ 2в).
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений не погодився на затвердження угоди , оскільки вказав, що наслідки укладення угоди до кінця йому сталі зрозумілі лише у судовому засіданні, тому що на момент її укладання, хоч йому і роз`яснювалися його права, і він будь-яких претензій не має до працівників правоохоронних органів, однак до внутрішнього розуміння всіх наслідків угоди, він прийшов саме у судовому засіданні.
Суд також зважає на ту обставину, що під час досудового розслідування питання про відмову від захисника не було вирішено у порядку, передбаченому ст. 54 КПК України. Отже, оскільки у відповідності до ст. 48 КПК України, захисник може бути у будь-який момент залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами, і підтвердженням повноважень захисника, у відповідності до ст. 50 КПК України, у даному випадку є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, договір із захисником, будь-яких інших вимог не потребується, захисник ОСОБА_5 є захисником ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, що даному захиснику був вручений обвинувальний акт, що він ознайомлений із матеріалами справи тощо.
У відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд відмовляє у затвердженні угоди від 31 серпня 2015 року, на підставі п. п. 1, 3 ч.7 ст. 474 КПК України, у зв`язку з тим, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, а також умови угоди порушують права, свободи чи інтереси обвинуваченого, який у судовому засіданні не наполягав на її затвердженні.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
З врахуванням викладених обставин, виходячи з наданих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого, змісту угоди, а також оскільки у відповідності до норм чинного кримінально-процесуального законодавства, суд повинен негайно розглянути угоду, суд відмовляє у затверджені угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Повний текст ухвали проголошено о 13 годині 45 хвилин 13 листопада 2015 року.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1