Справа № 1-1409/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судці Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Мороз О.В.

та представника цивільного позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого поклейщиком в ТОВ «Рекламне агентство «Краш», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, п/б та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 09.07.2010 року приблизно о 23 год. 40 хв. вирішив таємно викрасти із вагонів трамваїв, які знаходяться на території Дарницького трамвайного ремонтно- експлуатаційного депо КП «Київпастранс», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 6, котушку соленоїду. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_2 переліз через бетонний паркан зі сторони вул. Сергієнка, проникнувши таким чином на територію Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо КП «Київпастранс» та продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись таємно на цій території, попрямував до вагону трамваю № 004. Переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він таємно зняв за допомогою розвідного металевого ключа дві котушки соленоїду, загальною вартістю 2 968,76 грн., після чого, підійшов до вагону трамваю № 5346 та таким же чином зняв одну котушку соленоїду, загальною вартістю 1 484,38 грн. .

Після чого, ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо КП «Київпастранс», матеріального збитку на загальну суму 4 453,14 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 09 липня 2010 року приблизно о 23 годині 40 хвилин він переліз через бетонний паркан і таємно проник на територію Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо КП «Київпастранс», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 6, де зняв за допомогою розвідного металевого ключа дві котушки соленоїду, які на наступний день розбив, дістав мідний дріт та продав його незнайомій жінці за 200 грн. Щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Покази ОСОБА_2 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_2 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 104-106), за місцем реєстрації скарг на його поведінку не надходило (а.с. 107), раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на підсудного обовязки, визначені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_1 на суму 4 453 грн. 14 коп. задовольнити у повному обсязі, (а.с. 34).

Речовий докази у справі, а саме:

-металевий розвідний ключ, що переданий на зберігання до камери речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та є знаряддям злочину - знищити . (а.с. 84-85).

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

3 А С У ДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_1 на суму 4 453 гри. 14 коп. задовольнити у повному обсязі. (а.с. 34).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Київпастранс» в особі Дарницького трамвайного депо суму матеріального збитку у розмірі 4 453 грн. 14 коп.

Речовий докази у справі, а саме:

-металевий розвідний ключ, що переданий на зберігання до камери речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та є знаряддям злочину - знищити . (а.с. 84-85).

Судові витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя: