Справа №: 1-96/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Лавренчук Л.М.,Захаркевича О.М.

з участю прокурора Кравчук Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, маючого на утримані неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, 06 квітня 1999 року

народження; ОСОБА_3, 08 січня 2008 року

народження, проживаючого : ІНФОРМАЦІЯ_4

Житомирської області, не судимого,-

за ст.164 ч.І КК України,-

встановив :

Згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської

області від 31 січня 2006 року, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5,у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму

щомісячно, починаючи з 12 січня 2006 року і до повноліття дитини. В порушення встановленого рішенням суду обов'язку,підсудний починаючи з червня 2009 року по 1 лютого 2010 року аліменти не сплачував, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на неодноразові попередження державної виконавчої служби в Андрушівському районі Житомирської області. Станом на 01 лютого 2010 року - заборгованість по аліментам становить 1779 грн. 20 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю та пояснив, шо згідно рішення Андрушівського районного суду від 31 січня 2006 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно. Зазначив,що не міг сплачувати аліменти, т.я.. отримував низьку заробітну плату,а на даний час не працює. Дитині він не допомагає, не надає коштів на лікування, відпочинок, одяг, не купує продуктів харчування, не цікавиться нею та не піклується взагалі, будь- яких подарунків не робив та не займався вихованням. В скоєному розкаюється,обіцяв погасити заборгованість по аліментам,просив суворо не карати.

Крім визнання вини підсудним,його вина в інкримінованому йому злочині доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

З рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 31 січня 2006 року,вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 12 січня 2006 року і до повноліття дитини (а. с. 5) .

З копії виконавчого листа № 2-135 від 31.01.2006 року, вбачається, що підсудний зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 12 січня 2006 року і до повноліття дитини, але не менш, як 30% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину щомісячне (а.с.6-7).

З довідки-розрахунку заборгованості Державної виконавчої служби в Андрушівському районі № 498 від 16.02.2010 року видно,що підсудний з 1.06.2009 року по 1.10.2010 року не сплачував аліменти на утримання доньки,заборгованість по них,станом на лютий 2010 року становить 1779 грн.20 коп.

Копії попереджень Державної виконавчої служби в Андрушівському районі про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів з повідомленням розміру заборгованості, що постійно

збільшувалась,виклики до відділу, які надсилались підсудному свідчать про те що він на них не реагував і аліменти не сплачував (а.с.10-12).

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду,що перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 і від спільного проживання в них є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка перебуває на її утриманні. Згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської області №2-135 від 31.01.2006 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дочки, але з червня 2009 року по теперішній час ОСОБА_1 аліменти не сплачує, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду,що у нього на виконанні є виконавчий лист №2-135 від 31 січня 2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання доньки. ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів,на неодноразові попередження та пропозиції державної виконавчої служби не реагує,за викликами не з'являється. Заборгованість з червня 2009 року по 1.02.2010 року становить 1779 грн. 20 коп.

Перевіривши вищенаведені докази в їх сукупності,суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання доньки доведена повністю і кваліфікує його навмисні дії за ст.164 ч.І КК України.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання підсудного є щире каяття у вчиненому злочині.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного не має.

Обираючи покарання підсудному,суд враховує ступінь тяжкості зчиненого,те що злочин,передбачений ст.164 ч.І КК України є злочином невеликої тяжкості;особу підсудного,не судимий, повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому,позитивно характеризується по місцю проживання. Виходячи з викладеного суд вважає,що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства,тому обирає йому покарання у вигляді громадських робіт у вигляді мінімальної межі.

Цивільний позов не заявлений,речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,суд,-

засудив :

ОСОБА_1 за ст.164 ч.І КК України визнати винним і призначити йому покарання - 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної чинності стосовне засудженого обрати у вигляді підписки про невиїзд.

Барок меже бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя:ОСОБА_7