Справа № 314/4667/15-к Провадження № 1-кс/314/694/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2015 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
старшого слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
08.10.2015р. до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що 07.10.2015 року о 04:30 годині ранку, ОСОБА_5 , будучи особою засудженою до позбавлення волі, маючи умисел на втечу з місця позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб, разом з засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався вчинити самовільне залишення місце позбавлення волі, а саме пересуваючись вздовж їдальні, через овочеве сховище, біля якого перелізли через паркан на промислову зону, звідки по спеціальній огорожі у вигляді металевої сітки рабіца (карта), оснащеної двома ярусами металевого колючої проволоки «ягоза» з сігнеляційними дротами, яка розмежовує автомобільний контрольно-пропускний пункт та режимні тропи Вільнянської виправної колонії №20, пересувалися до зовнішньої маскувальної огорожі вказаної Установи, для незаконного самовільного залишення території останньої. Проте засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , досягши рівня вище зазначеної огорожі в межах контрольно-слідової тропи караулу, почувши звуковий сигнал тривоги та неодноразові попереджувальні вигуки про наміри застосування зброї з боку працівників колонії, ігноруючи їхні попередження та не зупиняючись на досягнутому, намагалися продовжити свій шлях, коли засуджений ОСОБА_7 був уражений пострілом з застосованої вогнепальної зброї працівниками колонії, а засуджений ОСОБА_5 злякавшись застосування відносно нього озброєного впливу працівниками колоні, присів та лишився на вказаному місці, та невдовзі був затриманий і конвойований останніми до чергової частини.
Тим самим засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для втечі з місця позбавлення волі з причин, що не залежали від їх волі, так як були застигнуті на місці скоєння злочину.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.393 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «замах на втечу з місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі».
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
08.10.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.393 КК України.
Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданими документами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.393 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду і незаконно впливати на свідків та потерпілого, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 ніде не працює, законних джерел для існування не має, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за вчинення яких не знята і не погашена, що свідчить про можливість вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування.
Крім цього, необхідно взяти до уваги те, підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, відсутнє постійне місце працевлаштування), що свідчить про асоціальну поведінку останнього, ведення аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи, та схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.
З урахуванням вказаного, ОСОБА_5 , може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, суддя вважає доцільним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, - слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст. 393 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
ОСОБА_5 , взяти під варту негайно із залу суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з 08.10.2015 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 07.12.2015 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1