Справа № 160/605/14-к Провадження №11-кп/773/400/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст. 185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Локачинського районного суду від 22 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Пятикори Локачинського району Волинської області, з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, інвалід 3 групи, житель с.Павловичі Локачинського району Волинської області, раніше судимий Локачинським районним судом Волинської області 30.11.2012 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік-,

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України та виправданий за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

У цивільному позові ОСОБА_10 про стягнення майнової шкоди відмовлено.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 14 серпня 2012 року приблизно о 21 год. у неврологічному відділенні Локачинської центральної районної лікарні в смт.Локачі щляхом вільного доступу повторно таємно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 700 грн. із сумки потерпілого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурора вказано, що ухвалений Локачинським районним судом вирок щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

У тексті вироку суд вказав лише частину показань, які давали потерпілий та свідки, однак іншу частину показань, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки, у вироку не зазначено. Також судом не взято до уваги показання слідчого СВ Локачинського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_11 .

Судом належним чином не проаналізовано і не оцінено показання як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Не враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні, яке відбулося 12.02.2015 року, вказав, що він розуміє в чому його обвинувачують, вину визнав повністю, кошти в сумі 700 грн., які належали ОСОБА_10 , викрадав саме він, обіцяв їх повернути, цивільний позов визнавав повністю. Визнавальні показання надав в присутності захисника ОСОБА_8 .

Необ`єктивна позиція суду при вибірковому дослідженні та оцінці доказів призвела до безпідставного виправдування обвинуваченого ОСОБА_7 і є істотним порушенням вимого кримінально процесуального закону.

Вирок є необґрунтованим, оскільки його ухвалено всупереч об`єктивно встановленим обставинам, які підтверджені доказами обвинувачення, дослідженими під час судового розгляду. При цьому докази обвинувачення не були враховані судом при ухваленні рішення, а підстави їх відхилення всупереч п.3 ст.374 КПК України у вироку не зазначені.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вироку, ухвалення нового, визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначення йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

У доповненні до апеляційної скарги прокурор вважає, що ОСОБА_7 , враховуючи наявність в нього психічних і поведінкових розладів, слід було призначити і провести судово-психіатричну експертизу, оскільки не проведення такої експертизи є порушенням кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини кримінального правопорушення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримував, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні крадіжки 700 грн. у потерпілого ОСОБА_10 під час попередніх судових засідань, рішення по яких скасоване, не може свідчити про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки його пояснення в тому, що визнавальні показання він давав під тиском слідчого, не спростовані в судовому засіданні будь-якими доказами.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом неповно і необ`єктивно оцінено показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, не відповідає матеріалам кримінального провадження і, зокрема, звукозапису судового засідання.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у тексті вироку суд вказав лише частину показань, які давали потерпілий та свідки, однак не враховано іншу частину показань, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки апелянт не зазначає, які саме показання не врахував суд першої інстанції.

Показаннями слідчого СВ Локачинського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_11 також не підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки.

Наявність у ОСОБА_7 купюри номіналом 200 гривень, якою він розраховувався у магазині, не свідчить про те, що саме ці гроші були ним викрадені у потерпілого.

Обставини кримінального правопорушення судом першої інстанції досліджено повно та об`єктивно, висновок суду про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки чужого майна є законним і обґрунтованим.

Порушення вимог кримінально-процесуального закону ст..412 КПК України, на які посилається прокурор у доповненні до апеляційної скарги, не є підставою для скасування щодо обвинуваченого виправдувального вироку.

Підстав для скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі і доповненні до неї мотивів колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПУ України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Локачинського районного суду від 22 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді