Справа № 446/11/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.01.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
потерпілого ОСОБА_5 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда-Сілецька Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
14-15 листопада 2014 року, близько 21:00 год., більш точної дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи, за дозволом ОСОБА_5 , в житловому будинку останнього, що по АДРЕСА_2 , викрав декоративну вазу з нарізною різьбою у вигляді листочків квітів, вартістю 245,00 грн., статуетку у формі слона із зображенням квітів, вартістю 114,00 грн., статуетку на підставці у вигляді фаетона з конем та двох людей, вартістю 266,00 грн. Такими діями, що полягали у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 625,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна злочин, який передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
29 грудня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1,3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Відомості про речові докази відсутні.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 368,28 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про примирення укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 від 29 грудня 2015 року у м. Кам`янка-Бузька.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 368,28 грн. (триста шістдесят вісім гривень двадцять вісім копійок).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1