Провадження № 11-кп/792/49/16
Справа № 676/3745/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.342 КК України КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , 2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000700 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`янка Новоград-Волинського району Житомирської області, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого,

судимого:
- вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 25 березня 1997 року за ч.3 ст.140 КК України (в ред. 1960 року) на 2 роки позбавлення волі,
- вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 13 березня 2001 року за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в ред.1960 року) на 3 роки позбавлення волі,
- вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області 29 червня 2004 року за ч.2 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання на 1 рік 3 місяці 25 днів,
- вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року за ст.185 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 19 березня 2015 року,
засуджено за:

- ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.342 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахується з 5 серпня 2015 року, зараховано в термін відбуття покарання строк тримання під вартою з 10 квітня по 5 серпня 2015 року включно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 589,24 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 10 квітня 2015 року о 10 год. 30 хв. у м.Кам`янець-Подільському, по проспекту Грушевського, 25, на території центрального міського ринку, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрав чоловічі кросівки марки „Kunchi, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди 288 грн.

Тоді ж, 10 квітня 2015 року об 11 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 , на території центрального міського ринку, з кіоску №115 ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти жіночу куртку. Знаходячись в кіоску №115, непомітно для всіх, викрав з прилавку куртку марки „Shtelli вартістю 608 грн., вийшов з кіоску, проте, потерпіла ОСОБА_10 виявила протиправні дії ОСОБА_7 і почала кричати повернути викрадене. ОСОБА_7 , будучи виявленим під час крадіжки, припинив протиправні дії і з метою уникнення затримання тут же викинув викрадену куртку та став втікати, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений.

Крім того, 10 квітня 2015 року, після 11 год. 30 хв. у м.Кам`янець-Подільському, по проспекту Грушевського, 25, при виході з центрального міського ринку, ОСОБА_7 , умисно, здійснив фізичну протидію працівникам міліції, а саме, вирвався з їх рук та став втікати. Працівник міліції ОСОБА_11 почав його переслідувати і наздогнав через 500-600 метрів біля магазину „Офіс Центр, що по проспекту Грушевського, 42, схопивши за одяг, проте ОСОБА_7 почав чинити активний фізичний опір, продовжував вириватись, протягнув потерпілого ОСОБА_11 по асфальтному покриттю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді синяка та садини в області правого колінного суглобу. Після цього, ОСОБА_11 припинив опір ОСОБА_7 та з іншими працівниками міліції доставив його до службового приміщення.

ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду скасувати. Посилається на те, що злочини він не вчиняв, так як куртку він лише взяв подивитись, а кросівки купив. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при ошуці, забрали в нього кошти в сумі 6 000 грн. Вказує, що судом в основу обвинувачення покладено лише неправдиві показання потерпілих та свідків з боку обвинувачення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненої повторно; у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно та в опорі працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, за обставин викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні вказаного злочину, неналежну оцінку судом доказів і необґрунтоване у зв`язку з цим засудження за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.342 КК України, спростовуються матеріалами справи і є безпідставними.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 у суді першої інстанції підтвердила, що 10 квітня 2015 року о 10-11год. вона торгувала на території центрального міського ринку в м.Кам`янець-Подільському і виявила крадіжку з прилавку кросівок чорного кольору, про що повідомила працівників міліції, які через деякий час принесли їй кросівки і то були її, так як на них власноручно клеїла цінник і писала ціну.

За показаннями потерпілої ОСОБА_10 , у вказаний день, невідомий чоловік приміряв курточки, якими вона торгувала, та непомітно викрав одну з них. Коли вона виявила її відсутність на вітрині, то побачила ОСОБА_7 за 50 м. з курточкою в руках і стала кричати. Обвинувачений викинув куртку під прилавок та став втікати, проте його затримали.

Відповідно до показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони чули, як ОСОБА_10 кричала, щоб зловити злодія, який викрав куртку, бачили, як втікає ОСОБА_7 , стали переслідувати його і затримали.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_15 вона затримала ОСОБА_7

Крім того, потерпіла ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_7 був взутий у нові чорні кросівки, які мали цінник, а інше, поношене взуття, тримав у кульку, з яким його затримали, після крадіжки куртки.

За показаннями потерпілого ОСОБА_16 , він, разом із працівником міліції ОСОБА_12 , виконуючи обов`язки працівника міліції, мав намір доставити ОСОБА_7 , який був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення, до Кам`янець - Подільського MB УМВС України в Хмельницькій області для встановлення особи і з`ясування усіх обставин. Проте, при виході з ринку, ОСОБА_7 вирвався з його рук, відштовхнув ОСОБА_12 та почав втікати. Наздогнавши ОСОБА_7 біля магазину «Офіс Центр», що по проспекту Грушевського, 42, він затримав його за одяг, але останній почав чинити активний фізичний опір, продовжував вириватись, умисно наніс йому удари кулаками рук в грудну клітку, спричинивши фізичний біль, та один удар ногою в коліно, протягнув його по асфальту. Після припинення опору, ОСОБА_7 був доставлений до службового приміщення міського відділу міліції.

Наведені обставини підтвердив в суді першої інстанції і свідок ОСОБА_12 .

Відповідно до показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , вони бачили, як обвинувачений втікав від ОСОБА_16 , крім того, ОСОБА_18 бачив, як в русі ОСОБА_11 впіймав обвинуваченого та впав на землю, а ОСОБА_7 протягнув його.

За даними висновку судово-медичної експертизи № 223 від 10 квітня 2015 року у потерпілого ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синяка та садин в області правого колінного суглобу, які могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту і удару об тупий твердий предмет з шороховатою травмуючою поверхнею (асфальт) і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень(т.1а.с.121).

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 підтвердив, що виявлені тілесні ушкодження на коліні у ОСОБА_16 , у більшій вірогідності, утворились від падіння і тертя об тверде покриття пішохідної частини (асфальт), проте, не виключав і можливість нанесення, в цю ж частину, удару після падіння.

Крім того, об`єктивно винуватість ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом першої інстанції даними:

- протоколу огляду місця події від 10 квітня 2015 року, відповідно до якого встановлено місце скоєння крадіжки в потерпілої ОСОБА_9 (т.1а.с.9-10).

- протоколу огляду пакету, який працівники міліції отримали від ОСОБА_7 , в якому виявлені кросівки (т.1а.с. 11-15).

- протоколу пред`явлення речей для впізнання від 10 квітня 2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала, серед пред`явлених їй речей, викрадені кросівки ( т. 1 а.с.23-27).

- протоколу огляду місця події від 10 квітня 2015 року, згідно з яким встановлено місце скоєння крадіжки у потерпілої ОСОБА_10 (т.1 а.с.60-64).

Уся сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливість дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах.

За встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження дії обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно; у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна - крадіжці, вчиненій повторно, та в опорі працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.342 КК України.

При цьому, суд обґрунтовано відкинув твердження ОСОБА_7 , а колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу того, що злочинів він не вчиняв, кросівки купив за свої кошти на ринку у м. Хмельницькому, а курточку взяв лише подивитись, втікав тому, що боявся конфлікту та безпідставного звинувачення, опір працівникові міліції не чинив, вирвався від ОСОБА_16 тому, що той погрожував йому фізичною розправою, застосовував незаконні методи слідства.

Показання потерпілих та свідків суд правильно визнав за достовірні, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, вони є послідовні, не суперечливі, доповнюють один одного, безсумнівні і обґрунтовано покладені судом в основу обвинувального вироку.

При перевірці доводів апеляційної скарги колегією суддів не встановлено підстав для обмови ОСОБА_7 вказаними особами.

Застосування до обвинуваченого незаконних методів слідства спростовуються даними висновку судово--медичної експертизи №229 від 16 квітня 2015 року, з якого слідує, що на момент затримання у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не було виявлено

Необхідним та достатнім є і призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із урахуванням тяжкості злочинів, наявності кваліфікуючої ознаки - повторність та особи обвинуваченого, який не був працевлаштований, розлучений, неодноразово судимий, та, будучи звільнений з місць позбавлення волі, знову, через короткий проміжок часу, вчинив корисливі злочини, відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених санкціями статей, за яким його визнано винним.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З таким покаранням погоджується колегія суддів і підстав для пом`якшення не вбачає.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) в строк відбуття покарання з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі слід зарахувати період перебування ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення до набрання цим вироком законної сили.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII):

зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його переднього ув`язнення з 10 квітня 2015 року по 27 січня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4