Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/66/16
ун. № 759/7149/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002564 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, розлучений, має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював оператором у ТОВ «СТАКО-ПОЛІМЕР», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 27.03.1996 Київським міським судом за п.п. «а», «е» ст. 93; ч. 2 ст. 142; ч. 3 ст. 142; ст. 42 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;
- 28.04.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 08.02.2014 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 5 днів на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.01.2014,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники кримінального провадження: потерпіла ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 08.05.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002564 від 17.03.2015, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 14.05.2015, а в подальшому ухвалами суду від 30.06.2015, 18.08.2015, 13.10.2015 та 07.12.2015, запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 12.07.2015, 28.08.2015, 16.10.2015, 11.12.2015 та 04.02.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 04.02.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор ОСОБА_5 , думку якого підтримала потерпіла ОСОБА_7 , вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування), впливати на потерпілу, яка перебуває у хворобливому стані. Також враховуючи особу ОСОБА_3 , який раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечила щодо доцільності продовження тримання її підзахисного під вартою, вказуючи прокурором не наведено ризиків, а також на те, що її підзахисний має на утриманні малолітню дитину, хворих батьків. Відтак, просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з обмеженням в нічний час доби.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), впливати на свідків, які на даний час не допитані, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, однак, має малолітню дитину, батьків пенсійного віку, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 26 січня 2016 року, тобто до 25 березня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1