УХВАЛА
Іменем України

23.11.2015 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення,

В С Т А Н О В И В :
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 159, ч. 1 ст. 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Отже, за своєю природою тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення є примусовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується лише в тих випадках, коли іншими заходами публічні завдання кримінального провадження досягнути неможливо.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не доведена можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, зокрема, не вчинено дій в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України, направлених на витребування та отримання від підприємств та організаційдокументів, про які йдеться в заявленому клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування примусових заходів забезпечення кримінального провадження є передчасним, а потреби досудового розслідування на даному етапі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

За таких обставин, враховуючи, що слідчим не використані надані КПК України процесуальні можливості отримання документів в позасудовому порядку, у задоволенні клопотання належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 93, 132, 159- 160 КПК України слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє сторону кримінального провадження звернутися із аналогічним клопотанням до слідчого судді після вчинення процесуальних дій, передбачених ч. 2 ст. 93 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1