Єдиний унікальний номер 448/1408/13-к
Провадження № 1-в/448/43/15
У Х В А Л А
Іменем України
18.12.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, -

В С Т А Н О В И В :

07.12.2015 року до суду надійшла вищевказана заява, згідно з якою засуджений покликається на те, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 31.10.2013р. його засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 5років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки з іспитовим строком на 2роки. Вказує, що ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 05.11.2015р. його звільнили від покарання, призначеного згідно вищевказаного вироку у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Вказує, що за час іспитового строку він зарекомендував себе з позитивної сторони, обов`язків, покладених на нього судом не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив, алкогольними напоями не зловживав, за місцем проживання характеризується позитивно. Визначений йому іспитовий строк сплив 31.10.2015року. Проте, оскільки вироком суду від 31.10.2013року він був також підданий додатковому покаранню у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 3 роки, то і надалі, виходячи із наявності додаткового покарання, зобов`язаний проходити додаткові обмеження, передбачені ст.34 КВК України, зокрема, згідно вимог якої засудженому забороняється без дозволу КВІ виїжджати за межі України.

Стверджує, що враховуючи те, що він протягом 2 років виконував всі вимоги щодо іспитового терміну за основним покаранням, то таке обмеження порушує його конституційні права, оскільки додаткове покарання є похідним від основного і не може накладати додаткові обов`язки при звільненні від основного покарання. Вважає, що у відповідності до ч.3 ст.81 КК України є всі підстави для звільнення його від додаткового покарання.

З огляду на наведене, просить звільнити його від відбуття невідбутої частини строком 1 рік станом на 31.11.2015року додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки, призначеного вироком Мостиського районного суду Львівської області від 31.10.2013року.

Вимоги заяви підтримано в судовому засіданні засудженим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 .

Представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення даного питання покладає на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, оскільки є всі правові підстави для цього відповідно до ст.81 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника, представника кримінально-виконавчої інспекції, думку прокурора та проаналізувавши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 31.10.2013р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 5років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з наданням іспитового строку 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись в цю інспекцію для реєстрації. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 05.11.2015р. його (засудженого) звільнили від покарання, призначеного згідно вищевказаного вироку у зв`язку із закінченням іспитового строку. Тобто, звільнили від основного покарання.

Відповідно до статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю, або частково від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002р., зазначено, що згідно з ч.1 ст.81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Пунктом 10 цієї ж постанови передбачено, що коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд за поданням зазначених у ч. 1 ст. 407 КПК України органів може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки, покладені на нього судом виконав, відбув основне покарання повністю та на даний час відбув більше двох третин строку призначеного йому судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, за місцем проживання характеризується позитивно, тому суд вважає, що поведінка засудженого свідчить проте, що він довів своє виправлення, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 31.10.2013 року повністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили

"___" ______________ 20____ р.

Суддя ОСОБА_1