Справа №: 133/130/16
УХВАЛА
Іменем України
04.02.2016 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участюпредставника скаржника адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянув скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 16.03.2015 року

в с т а н о в и в

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на постанову слідчого СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 16.03.2015 року в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. та вважає винесену постанову передчасною та прийнятою без дослідження всіх обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що всупереч вимогам статей 40,41 КПК України , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме особи, як згідно заяви потерпілого спричинили йому тілесні ушкодження, були допитані в якості свідків оперативним працівником Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій обласі ОСОБА_8 без доручення слідчого, тобто був порушений процесуальний порядок збирання та оцінки доказів .

Крім цього висновок про відсутність в діях «свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочину, зроблений слідчим з урахуванням показів ОСОБА_9 де в оскаржувані постанові слідчий послався на те, що допитана в якості свідка ОСОБА_9 , яка працює продавцем у магазині «Крамниця», показала, що 12,03.2015 року в обідню пору вона через вікно магазину помітила, як ОСОБА_10 зайшла до кіоску «Хлібна Хата», де працювала теж продавцем, в той же час до кіоску підійшов колишній чоловік ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який перебував в п`яному вигляді та почав розмахувати біля нього руками, а коли з кіоску вийшла ОСОБА_10 та її напарниця ОСОБА_13 , ОСОБА_12 почав наносити їм удари по голові, в цей час до них підійшов незнайомець та заспокоїв ОСОБА_5 .

Вважає, що Допит вказаного свідка, здійснений працівником оперативного підрозділу, є формальним та поверховим, зокрема , не з`ясовано, на якому робочому місці працювала ОСОБА_9 , не з`ясовано звідки вона знає ОСОБА_5 , як давно, в яких перебуває стосунках з ОСОБА_5 , його колишньою дружиною ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , чому вона зробила висновок, що ОСОБА_12 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Слідчий обмежився лише цим поверховим допитом, сприйнявши покази ОСОБА_9 на віру, не перевірив її покази щодо неупередженості та об`єктивності, оскільки зі слів потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_9 є подругою його колишньої дружини та ОСОБА_15 , не вжив заходів, щодо документального підтвердження тих обставин, що ОСОБА_9 дійсно працювала в цей день і час в магазині, експериментальним шляхом не перевірив, чи могла ОСОБА_9 з свого робочого місця через вікно бачити події, які відбувались біля кіоску «Хлібна Хата».

Крім цього, висновок слідчого про те, що свідчення потерпілого ОСОБА_5 про характер та кількість завданих йому ударів суттєво відрізняються від висновку судово - медичної експертизи, а тому у слідства виникають суттєві сумніви щодо правдивості наданих показань потерпілим ОСОБА_5 є необ`єктивним та необгрунтованими. Слідчий взагалі не дав юридичної оцінки наявності у потерпілого ОСОБА_5 зазначених тілесних ушкоджень , не з`ясував причини їх виникнення, проте прийшов до висновку що «свідки» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цих тілесних ушкоджень йому не завдавали, оскільки в їхніх діях відсутній склад злочину.

Слідчий проігнорував ті обставини, що експерт не дав відповіді щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, зазначивши, що такий висновок може бути наданий лише після проведення слідчого експерименту, всупереч положенням ч.І ст.223 КПК України, та положенням ч.І ст.240 КПК України, для підтвердження чи спростування доводів потерпілого та свідків , слідчого експерименту з потерпілим не провів.

Крім цього, всупереч вимогам ч.9 ст.224 КПК України, проігнорував наявності суттєвих протиріч мім показами потерпілого та «свідків», одночасного допиту не провів, протиріч не усунув жодних заходів по встановленню об`єктивної істини по справі не вжив, зайняв позицію наслідком чого стало обвинувачення «свідками» потерпілого ОСОБА_5 в спричині їм тілесних ушкоджень в п`яному вигляді.

Висновок слідчого про те, що «під час досудового розслідування не встановлено жодного свідка, який міг би підтвердив покази потерпілого ОСОБА_5 з приводу спричинення йому тілесна ушкоджень, а навпаки всі свідки вказують на протилежне, тобто що с,ам ОСОБА_16 перебуваючи в п`яному вигляді спричинив тілесні ушкодження своїй колишній дружи- ОСОБА_17 та ОСОБА_7 » є необ`єктивним та упередженим, оскільк встановлення свідків є обов`язком слідчого а не потерпілого, та суперечить іншом висновку, зазначеному в цій постанові а саме « досудовим розслідуванням встановлене що 12.03.2015 року, близько 14.00 год. в м. Козятині по вул. Васьковського, поблиз магазину «Весна», громадянка ОСОБА_18 спільно з своє знайомою на ім`я « ОСОБА_19 », спричинила тілесні,ушкодження своєму колишньому чолові' ОСОБА_5 ».

Крім того посилається на те, що всупереч ч.1 ст. 304 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження не була врученя потерпілому, а тому він не пропустив строк на її оскарження.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 підтримав доводи викладені в скарзі та просив її задовольнити та скасувати простанову слідчого від 28 квітня 2015 року про закриття критмінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 просив закритти провадження у справі пославшись на те, що при розслідуванні даної кримінальної справи не було встановлено інших свідків, ніж ті які були допитані, а тому не було здобуто доказів на підтвердження обставин зазначених ОСОБА_5 , тому кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Крім того ОСОБА_5 неодноразово знайомився з матеріалами кримінального провадження та йому було відомо про існування оскаржуваної постанови , але ним як слідчим постанова ОСОБА_5 не направлялась, а направлялось повідомлення, що така постанова існує..

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 квітня 2015 року слідчим СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 16.03.2015 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушеної за заявою потерпілого ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 визнаний потерпілим.
Оскаржувана вищевказана постанова слідчого ОСОБА_4 потерпілому не направлялась та не вручалась, а отримана представником потерпілого 20.01.2016 року під розписку.

Відповідно до п.З ч.І ст. 303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно вимог ч.І ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 5 листа ВССУ від 09.11.2012 № 1640/0/4-12 « Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» частиною 1 ст. 304 КПК встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. Зазначена норма визначає особливий порядок обчислення строку оскарження рішення слідчого чи прокурора, яке оформлюється постановою. В такому випадку строк обчислюється з моменту отримання особою копії оскаржуваної постанови.

Виходячи з викладеного, десятиденний строк оскарження вказаної постанови

рахується з 20.01.2016 року і скаржником не пропущений.

Суд вважає винесену постанову передчасною та прийнятою без дослідження всіх обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню , виходячи з наступного.

Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 , останній повідомив, що 12.03.2015 року в обідню пору він під`їхав до магазину «Весна», що по вул. Васьковського в м Козятині за продуктами харчування, підбігла його колишня дружина ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 та її подруга по імені « ОСОБА_19 », які спричинили йому тілесні ушкодження, а саме жінка на ім`я « ОСОБА_19 » завдала йому близько п`яти ударів дерев`яною палицею по лівом' передпліччю а ОСОБА_20 дерев`яною палицею завдала йому один удар по лівії ступні.

Всупереч вимогам ст.40,41 КПК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме особи, як згідно заяви потерпілого спричинили йому тілесні ушкодження, були допитані в якості свідків оперативник працівником Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій обласі ОСОБА_8 без доручення слідчого, тобто процесуальний порядок збирання ті оцінки доказів порушений.

Ні слідчий ні оперативний працівник об`єктивність та правдивість свідчень ОСОБА_6 жодним чином не перевірили, не з`ясували тих обставин, що потерпілий ОСОБА_5 під час цих подій не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а «хитка хода» є наслідком» захворювання нижніх кінцівок, по якому ОСОБА_5 є інвалідом 3- групи, що підтверджується довідкою ЛКК.

Крім цього висновок про відсутність в діях «свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочину", зроблений слідчим з урахуванням показів ОСОБА_9 оскільки в оскаржувані постанові слідчий послався на те, що допитана в якості свідка ОСОБА_9 , яка працює продавцем у магазині «Крамниця», показала, що 12,03.2015 року в обідню пору вона через вікно магазину помітила, як ОСОБА_10 зайшла до кіоску «Хлібна Хата», де працювала теж продавцем, в той же час до кіоску підійшов колишній чоловік ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який перебував в п`яному вигляді та почав розмахувати біля нього руками, а коли з кіоску вийшла ОСОБА_10 та її напарниця ОСОБА_13 , ОСОБА_12 почав наносити їм удари по голові, в цей час до них підійшов незнайомець та заспокоїв ОСОБА_5 .

Допит вказаного свідка, здійснений працівником оперативного підрозділу, вважаю є формальним та поверховим, зокрема , не з`ясовано, на якому робочому місці працювала ОСОБА_9 , не з`ясовано звідки вона знає ОСОБА_5 , як давно, в яких перебуває стосунках з ОСОБА_5 , його колишньою дружиною ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , чому вона зробила висновок, що ОСОБА_12 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Слідчий обмежився лише цим поверховим допитом, сприйнявши покази ОСОБА_9 на віру, не перевірив її покази щодо неупередженості та об`єктивності, оскільки зі слів потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_9 є подругою його колишньої дружини та ОСОБА_15 , не вжив заходів, щодо документального підтвердження тих обставин, що ОСОБА_9 дійсно працювала в цей день і час в магазині, експериментальним шляхом не перевірив, чи могла ОСОБА_9 з свого робочого місця через вікно бачити події, які відбувались біля кіоску «Хлібна Хата».

Крім цього, висновок слідчого про те, що свідчення потерпілого ОСОБА_5 про характер та кількість завданих йому ударів суттєво відрізняються від висновку судово - медичної експертизи, а тому у слідства виникають суттєві сумніви щодо правдивості наданих показань потерпілим ОСОБА_5 є необ`єктивним та необгрунтованими.

Як пояснив при допиті потерпілий, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили йому удари палкою по «лівому передпліччі» та по «лівій ступні».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 42 від 17.03.2015 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: на лівому плечі в верхній третині по задній і внутрішній поверхні синець синьо - червоного кольору з жовтим відтінком, розмірами 22x12 см, та на передній поверхні грудної клітинки в ділянці лівої ключиці синець продовгуватого характеру розмірами 8x4 см блакитно жовтого кольору, на тильній поверхні лівої стопи з переходом на 2-3 палець основної фаланги синець синьо-жовтого кольору, розміру 4x3,5 см, м`які тканини набряклі, всі ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо 12.03.2015 року і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином покази потерпілого ОСОБА_5 щодо характеру, розташування та часу спричинення тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з висновками експертизи.

Слідчий взагалі не дав юридичної оцінки наявності у потерпілого ОСОБА_5 зазначених тілесних ушкоджень , не з`ясував причини їх виникнення, проте прийшов до висновку що «свідки» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цих тілесних ушкоджень йому не завдавали, оскільки в їхніх діях відсутній склад злочину.

Слідчий проігнорував ті обставини, що експерт не дав відповіді щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, зазначивши, що такий висновок може бути наданий лише після проведення слідчого експерименту, всупереч положенням ч.І ст.223 КПК України, де зазначено що слідчі (розшукові) дїї є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та положенням ч.І ст.240 КПК України, де зазначено що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінальног правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом. відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, слідчого експерименту з потерпілим не провів.

Крім цього, всупереч вимогам ч.9 ст.224 КПК України, де зазначено, що слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясуванню причин розбіжностей у їхніх допитах, проігнорував наявності суттєвих протиріч між показами потерпілого та «свідків», не усунув жодних заходів по встановленню об`єктивної істини по справі .

Таким чином з урахуванням вищевикладеного, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню .

Враховуючи вищевикладеухвалив не, керуючись ст.ст. 56, 58, 303, 304 КПК України, -

у х в а л и в

Постанову слідчого СВ Козятинського РВ УМУС України у Вінницькій облас старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року про закриті кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудовдх розслідувань з № 0000144 від 16.03.2015 року в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_18 та ОСОБА_7 складу кримінальног правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Дата документу 04.02.2016 року