УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою світою, працюючого оператором газового обладнання в ОСББ «ЖК НОВАТОР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017182 від 12.11.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного у цьому кримінальному провадженні враховуючи наявність обставин передбачених ст. 199 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав викладених у його мотивувальній частині, зокрема наявності осбтавин передбачених ст. 184 КПК України та обставин, які свідчать про те, що встановлені ризики не зменшилися, та виправдовують тримання особи під домашнім арештом, того, що на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення ряду слідчих та процесуальних дій, як-то: отримати висновок трасологічної експертизи, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, який слід вручити підозрюваному захиснику; виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких може виникнути потреба, а строк, домашнього арешту підозрюваного спливає 06.01.2016 року, виникає необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 3 місяців.

Захисник заперечувала проти задоволення даного клопотання, враховуючи його невмотивованість та безпідставність, зазначивши, що всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, вказані слідчим ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а особа підозрюваного, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію.
Підозрюваний підтримав думку захисника.

Зокрема сторона захисту зауважила, що підозрюваний умови раніше обраного запобіжного заходу не порушував, а тому є можливим застосувати до нього інший більш мякий запобіжний захід.

Тож, слідчий суддя з`ясувавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в тому, що він 12.11.2015 року о 11 год. 00 хв. діючи спільно за заздалегідь розробленим планом з двома невстановленими особами піднялись на 5 поверх 2 під`їзду житлового будинку АДРЕСА_3 , де за допомогою невстановлених предметів відчинили вхідні двері квартири АДРЕСА_4 даного будинку та незаконно проникли до приміщення вказаної квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими особами обшукали приміщення даної квартири, звідки з метою спільного особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрали ноутбук марки Lenovo "G555" вартістю 5000 гривень, GPS-навігатор марки "Atlas" вартістю 2000 гривень, три блока цигарок марки "Прима Срібна" загальною вартістю 365 гривень та пару золотих сережок із каменем бурштин в кожній вартістю 1000 гривень, що належать ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 разом з двома невстановленими особами, утримуючи викрадене майно при собі, вийшли з приміщення квартири АДРЕСА_5 та попрямували вниз по сходах на вихід з підїзду, та маючи реальну можливість викраденим розпорядитись на власний розсуд, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції. В результаті своїх спільних злочинних дій, які полягли у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 з двома невстановленими особами завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 8365 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, 12.11.2015 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, знаходячись у під"їзді № 2 за адресою: АДРЕСА_3 , намагаючись з місця вчинення правопорушення втекти по сходах, усвідомлюючи що його протиправні дії викрито працівниками поліції, переслідуючи намір на перешкоджання виконанню службових обов`язків працівника правоохоронного органу, умисно заподіяв тілесних ушкоджень заступнику начальника 3-го відділу поліції Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітану поліції ОСОБА_7 1988 р.н., які виразились у нанесені удару в область грудної клітини та розпилення сльзогінного газу в обличчя останнього.

За вказаними фактами, 12.11.2015 року відомості по матеріалах, які стосуються підозри за ст. 185 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0017182.

12.11.2015 року підозрюваного затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13.11.2015 року відомості по матеріалах, які стосуються підозри за ст. 345 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0017206.

Цього ж дня, тобто 13.11.2015 року, постановою прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 було об`єднано провадження № 0017182 та № 0017206 в єдине за № 0017182.

13.11.2015 року підозрюваному повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

15.11.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 194 КПК України.

08.12.2015 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва змінено підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби з покладенням обов`язків з числа передбачених ст. 194 КПК України.

30.12.2015 року першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 досудове слідство по даному кримінальному провадженню було продовжено до трьох місяців, тобто до 12.02.2016 року, оскільки у провадженні необхідно виконати значний обсяг процесуальних та слідчих дій, зокрема: провести слідчий експеримент з потерпілим та свідком; долучити до провадження висновок трасологічної експертизи; провести впізнання з свідком ОСОБА_10 ; отримати тимчасовий доступ до оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та в подальшому провести аналіз отриманої інформації; долучити висновок судово-медичної експертизи та інші.

Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Так, в судовому засіданні встановлено, що строк тримання підозрюваного під домашнім арештом закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно отримати та проаналізувати висновки експертиз, провести ще ряд слідчих дій, зокрема: виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та інші.
При цьому, вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

В даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною, як і того, що обставини передбачені ст. 199 КПК України відсутні.

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема за ст. 345 КК України, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, оскільки направлене проти авторитету органів державної влади, через, що єнаявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу обрання запобіжного заходу та є триваючими, низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, дане клопотання задовольнити в частині продовження строку тримання під арештом у певний період доби.

Аналізуючи клопотання сторони обвинувачення про покладення на підозрюваного у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України наступних обов`язків: прибувати до слідчого за першою вимогою; не залишати житло з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. слідчий суддя враховує таке.

Частиною 5 статті 194 КПК України, визначено імперативний перелік альтернативних обов`язків, які слідчий суддя вправі покласти на підозрюваного, проте вказані у клопотанні обов`язки до даного переліку не віднесено взагалі.

Так, дана правова норма регламентує, що слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою до уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим не потребує обрання або ж продовження.

Щодо обов`язку не відлучатися, без дозволу слідчого, прокурора або суду, з місця свого проживання у певний період доби, то слід зазначити про таке.

Обов`язок не відлучатися з місця проживання є складою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає саме в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу, окремого доведення не потребує, а тому перенесення такого обов`язку до факультативних є неприйнятним.

Також , слідчий суддя звертає увагу учасників процесу на той факт, що положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, взагалі не передбаченого обов"язку - прибувати до слідчого за першою вимогою, а наявний обов"язок з"являтися із встановленою періодичністю, а тому слідчий суддя не убачає підстав для застосування такого обов`язку.

Відомостей про покладення будь-яких інших обов`язків із числа передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, клопотання не містить.

Щодо зобов`язання підозрюваного прибувати до слідчого за кожною вимогою, то слідчий суддя вважає таке зобов`язання пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правоввій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом з забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня продовжити до 12 лютого 2016 року.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_2 .

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до слідчого у рамках цього кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в силу положень ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора ОСОБА_3 для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого управління поліції в Дніпровському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .

Копія ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 16 год. 40 хв. 06.01.2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1