Справа № 1304/804/2012 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський О.М.
Провадження № 10/1390/130/12 Доповідач: Гаврилов В. М.
Категорія: ст.236-8 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Гаврилова В.М.

суддів: Михайлишин Г.Я., Калиняк О.М.

з участю прокурора: Черкеса Б.З.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією прокурора Черкеса Б.З., який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою задоволено скаргу захисника ОСОБА_1 і скасовано постанову від 26.01.2012 року старшого слідчого відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури Львівської області про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочинів передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст.191 КК України.

Своє рішення суддя мотивував тим, що у слідчого прокуратури не було приводів та достатніх підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, оскільки за матеріалами справи не виявлено даних, які б засвідчували відсутність ОСОБА_2 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, чи обізнаність його із фактом можливих підробок довідок про тимчасову непрацездатність, а навпаки є підтверджуючі документи його лікування, а за службовими повноваженнями він не міг мати жодного впливу щодо нарахування йому грошових коштів за час його перебування на лікуванні. На думку суду відсутність будь-якої з ознак злочину, а саме, суспільно небезпечного винного діяння виключає достатність даних, необхідних для порушення кримінальної справи.

В апеляції прокурора звертається увага на те, що за матеріалами ГУ БКОЗ СБ України постановою від 04.10.2011 року старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ст.ст. 358 ч.4, 190 ч.1 КК України. З постанови вбачається, що ОСОБА_3, працюючи заступником начальника УПМ ДПА у Львівській області, в період з 09.07.2010 року по 04.01.2011 року був відсутній на робочому місці і не виконував посадових обовязків. Усвідомлюючи, що за таких обставин заробітна плата йому виплачена не буде і він може бути звільнений з посади ОСОБА_3 звернувся до невстановленої слідством особи з метою підробити медичну документацію про перебування його у вказаний період часу на амбулаторному та стаціонарному лікуванні. В ході подальшого досудового слідства прокуратурою Львівської області встановлено, що ОСОБА_3 дійсно в періоди з 16.07. по 30.07. 2010 року, та з 02.08. по 27.08.2010 року перебував на стаціонарному лікуванні, але водночас підтверджено, що із 28.08.2010 по 04.01.2011 року він фактично курсу лікування у медичних закладах не проходив. Підроблені документи довідку про тимчасову непрацездатність № 1874 від 28.08.2010 року, та довідку про тимчасову непрацездатність № 4717 від 28.08.2010 року ОСОБА_3 04.01.2011 року подав в ДПА у Львівській області і одержав 15317 грн. 50 коп. у звязку із тимчасовою втратою працездатності. 26.01.2012 року слідчим винесено постанову про перекваліфікацію складу злочинів, порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та припинення кримінального переслідування в частині предявленого обвинувачення. Приводом для винесення постанови стало безпосереднє виявлення слідчим під час досудового слідства в діях ОСОБА_3 ознак злочинів, передбачених ст.ст.358 ч.3, 191 ч.2 КК України, а підставою - матеріали кримінальної справи, що порушена 04.10.2011 року. Прокурор вважає, що рішення місцевого суду суперечить матеріалам кримінальної справи та встановленим обставинам, є незаконним і просить його скасувати, а скаргу адвоката залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора та слідчого Семеновича С.М. в підтримання апеляції, думку захисника ОСОБА_1 про законну і обґрунтовану постанову місцевого суду, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно з вимогами ст. 236-8 КПК України розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, зокрема вдаватись до оцінки доказів і зясовувати наявність складу злочину в діях особи.

Як вбачається з постанови місцевий суд вдався до зясування наявності в діях ОСОБА_3 ознак злочину, а не приводів і підстав для порушення кримінальної справи, при цьому зроблені висновки не відповідають фактичним обставинам встановленим в ході розслідування кримінальної справи, порушеної постановою від 04.10.2011 року старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України, яка не оскаржувалась. Зокрема показам лікарів про те, що ОСОБА_3 фактично курсу лікування у медичних закладах не проходив, даним про підроблені документи довідку про тимчасову непрацездатність № 1874 від 28.08.2010 року, та довідку про тимчасову непрацездатність № 4717 від 28.08.2010 року.

Керуючись ст.ст.362, 366, 382 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

апеляцією прокурора Черкеса Б.З., який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити - постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2012 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий: Судді: