Справа № 1-60/2010
Провадження № без номера провадження
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді Орендовського В.А.

при секретарі Суддіній Л.М.,

за участю прокурора Коваленка О.І.,

підсудного ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новомиргороді кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, що не працює, неодруженого, такого, що не має судимості, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2010 року ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного спяніння, перебував на вул. Миру в с. Лікареве Новомиргородського району. Близько 19 години, підсудний помітив свою тітку ОСОБА_4, з якою навпроти будинку № 13 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, яка потім переросла в бійку. Під час даної бійки ОСОБА_1 умисно наніс їй удар кулаком в область обличчя, від якого вона впала на землю. Там він став наносити їй удари ногами в різні частини тіла протягом близько 5 хвилин, потім завів до будинку, де умисно наніс їй в область голови ще два удари. 23 січня 2010 року ОСОБА_4 була доставлена за наданням медичної допомоги до Новомиргородської ЦРЛ, де під час стаціонарного лікування від отриманих тілесних ушкоджень 26 січня 2010 року померла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 05.03.2010 року на тілі ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: тупа травма тіла, внутрішньочерепна травма, множинні крововиливи обличчя, крововиливи в мякі тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку; тупа травма живота - крововиливи передньої черевної стінки, розрив жовчного міхура; тупа травма грудної клітки - крововиливи грудної клітки, переломи 8, 9, 10 ребер зліва з пошкодженням пристінкової плеври, розрив лівої легені з крововиливом в плевральну порожнину; множинні крововиливи поперекових ділянок, стегон, гомілок, садни наколінників, які виникли від множинних травматичних дій і відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_4 настала від крововиливу під тверду мозкову оболонку, в результаті внутрішньочерепної травми. Між отриманими тілесними ушкодженями та причиною смерті існує прямий причинний звязок.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та показав, що він проживає з 10 років в будинку своєї баби ОСОБА_5 по вул. Миру, 13 в с. Лікареве Новомиргородського району Кіровоградської області. З 1998 року він там зареєстрований, однак за даним місцем проживання майже не проживав, оскільки їздив на заробітки. Разом з ними в будинку бабусі проживала його тітка ОСОБА_4, з якою на протязі тривалого часу в нього складались неприязнені відносини, та з якою часто конфліктував. В 2007 році в «Приватбанку» м. Шпола Черкаської області ОСОБА_1 взяв кредит на суму 1300 грн., з метою покупки мобільного телефону. Так як грошей на погашення кредиту він не мав, в селі постійного місця роботи не було, тому на початку травня 2009 року поїхав до АР Крим, де працював охоронником на підприємстві «Кримська фруктова». За час перебування в АР Крим він отримав за весь період роботи лише 1200 грн., тому вносити гроші за кредит неміг. В грудні 2009 року залишив роботу охоронника, оскільки не виплачували заробітну плату. Деякий час він перебував у своєї знайомої, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. 10 січня 2010 року приїхав до свого батька ОСОБА_6 в с.Петрове Кіровоградської області. В с. Лікареве Новомиргородського району не поїхав, оскільки не міг найти спільної мови з своєю тіткою ОСОБА_4, з самого дитинства до неї були неприязнені відносини. 14.01.2010 року на мобільний телефон його батька зателефонувала ОСОБА_4, яка повідомила про те, що на адресу баби прийшло повідомлення про те, що відбудеться суд за несплату ним кредиту. 21.01.2010 року він приїхав в с.Лікареве Новомиргородського району, до будинку своєї бабусі, який знаходиться по вул. Миру, 13, з метою вирішити питання несплати кредиту та з метою зявитись до Новомиргородського районного суду з даного питання. На той час тітки не було, вона перебувала в с. Коробчино Новомиргородського району у своєї дочки. Баба ОСОБА_5 добре зустріла його, між ними конфліктів не виникало. Знаючи про те, що 22.01.2010 року повинна повернутись тітка ОСОБА_4, він пішов до свого двоюрідного брата ОСОБА_7, який тимчасово проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, з метою уникнути зустрічі з нею. В приміщенні домоволодіння ОСОБА_7 вони вживали горілку, та розпили близько 1 л. горілки на двох. Близько 19 години ОСОБА_1 вийшов на вулицю з метою в когось з прохожих взяти сигарет, та в цей час побачив свою тітку ОСОБА_4, яка стояла за межами подвіря, між будинком та місцем розташування криниці. Побачивши та впізнавши його ОСОБА_4 почала з ним розмовляти. Підійшовши до неї, він побачив, що вона пере бувала в стані алкогольного спяніння. Між ними завязалась розмова, під час якої вона почала йому докоряти тим, що він взяв кредит і на адресу баби приходять повідомлення про несплату кредиту та сказала, щоб він виписався з її будинку. В ході розмови ОСОБА_4 замахнулась на нього рукою, але він пригнувся і вона вдарила його по шиї. Тоді ОСОБА_1 кулаком правої руки умисно наніс один удар по обличчю ОСОБА_4 в область перенісся. Від даного удару вона впала на землю, з носа потекла кров. Після цього вона відразу підвелась та руками схопила його за верхній одяг. Він відштовхнув її від себе та вона знову впала на землю, де ОСОБА_1 почав наносити удари ногами по різним частинам тіла, а саме по ребрам, животі, по ногам та наніс не менше 5 ударів. Від його ударів ОСОБА_4 намагалась прикриватись, але він продовжував її бити та удари наносив до 5 хвилин. Потім допоміг підвестись ОСОБА_4 та повів її до будинку ОСОБА_8, яка проживає неподалік від будинку баби. Коли прийшли туди та стукав у двері, щоб відкрили, то в цей час ОСОБА_4 у веранді знайшла склянну банку, якою замахнулась на нього. ОСОБА_1 забрав у неї цю банку та ще двічі нею наніс удар по голові. Зайшовши до приміщення будинку, він побачив на обличчі ОСОБА_4 кров. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пішли до іншої кімнати, а він залишився на кухні та ліг спати. Вранці 23.01.2010 року на той час ОСОБА_4 перебувала в будинку та попросила подати їй води, вона лише стогнала. На запитання тітки ОСОБА_8 сказав, що це він побив ОСОБА_4 26 січня 2010 року від працівників міліції йому стало відомо, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 в приміщенні Новомиргородської ЦРЛ померла. Розмір та підстави позовної заяви визнає в повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_4 є її матірю та вона проживала у будинку по вул. Миру, 13, в с. Лікареве Новомиргородського району Кіровоградської області. У цьому ж будинку був зареєстрований ОСОБА_1, але він постійно їздив на заробітки. На протязі тривалого часу між ними склались неприязнені відно сини. Також їй відомо, що ОСОБА_1 взяв кредит, який не сплачував і тому на адресу баби почали надходити повідомлення на виклик ОСОБА_1 до суду та в разі несплати буде конфісковано майно. В звязку з цим покійна мати стала настоювати, щоб ОСОБА_1 виписався з будинку баби. 23 січня 2010 року їй зателефонувала тітка ОСОБА_9, яка повідомила, що мати лежить у будинку побита і потрібно терміново відвезти її до лікарні. Вона викликала «швидку допомогу» та на слідуючий день поїхала до лікарні. Вона побачила, що мати була побита, все тіло було в синцях, крововиливах та перебувала у тяжкому стані і по цій причині не розповіла, що трапилось. 26 січня 2010 року мати в лікарні від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Дослідивши докази у відповідності з вимогами ст.299 ч.3 КПК України, оскільки як підсудний, потерпіла, так й інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, підстави та розмір цивільного позову, суд вважає, що дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 121 ч.2 КК України, так як він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні міри покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які помякшують і обтяжують покарання.

Підсудний вчинив тяжкий злочин, є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, не працює.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_1 - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведені обставини, наслідки у виді смерті людини, суд не вбачає підстав для застосування щодо підсудного ст.69 КК України та вважає, що виправлення підсудного не можливе без ізоляції його від суспільства, у звязку з чим ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 121 ч.2 КК України.

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 про стягнення з підсудного ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню, як в частині стягнення матеріальних збитків, так і в частині стягнення моральної шкоди, оскільки підстави та розмір цивільного позову в частині матеріальних збитків підтвердились в ході розгляду справи, більш того, підсудний погодився з розміром заподіяних ним матеріальних збитків; що стосується стягнення моральної шкоди, то з урахуванням обставин справи, душевних страждань потерпілої, які ОСОБА_3 понесла у зв'язку втратою матері ОСОБА_4, погіршенням здоровя, явками у правоохоронні та судові органи, враховуючи принципи розумності та справедливості, повне визнання підсудним позову і в цій частині, суд вважає за необхідне стягнути з підсудного моральну шкоду в розмірі 70 000 гривень.

З метою вжиття заходів для забезпечення виконання вироку суд вважає за доцільне залишити запобіжний захід щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу у виді взяття під варту.

Речові докази по справі необхідно знищити.

Керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень та моральну шкоду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, а всього стягнути 75 000 гривень.

Речові докази по справі, а саме: одяг ОСОБА_1 світер, чоловічі ботінки, джинсові штани, куртка з шкірозамінника, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_1, як йому належне; куртку потерпілої ОСОБА_4, яка знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, - передати потерпілій ОСОБА_3

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін взяття під варту. Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту затримання засудженого, тобто з 26 січня 2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_10