Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні № 0002986 щодо ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернуто прокурору.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відмовлено і продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 05.12.2015 року включно.

Захисник 12.10.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій не оспорює обґрунтованість повернення обвинувального акта прокурору і ставить питання про скасування ухвали суду в частині відмови у задоволенні його клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або особистої поруки.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника відсутні, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ч.4 ст.314, ст.392 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку щодо обґрунтованості прийняття такого рішення.

Між тим, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 не зазначив, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення саме в цій частині і його вимоги не стосуються ухвали суду відносно повернення обвинувального акта прокурору.

Рішення ж про відмову у задоволенні клопотання та продовження строку тримання під вартою, прийняте під час судового провадження в суді першої інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

_______________________________________
Справа № 11-кп/796/1945/2015
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 .

Таким чином у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні № 0002986 щодо ОСОБА_3 .
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1