Дата документу Справа № 320/2992/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1463/15 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №320/2992/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.309 ч.2 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001107, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.04.1994 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.ст. 229-6 ч.2, 229-2 ч.2, 42, 43, 44 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі;

- 02.12.1996 року тим же судом за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; 24.09.1997 року звільнений на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року;

- 05.08.1998 року тим же судом за ст.140 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.04.2002 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст.309 ч.2, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 05.03.2003 року постановою міського суду м. Мелітополя звільнений по закінченню іспитового строку;

- 11.02.2005 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.01.2008 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 26.09.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.310 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 15.04.2009 року тим же судом за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2, 306 ч.1, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 25.04.2014 року умовно-достроково на 2 місяці 24 дні,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи, правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просять вирок суду змінити, звільнити його від призначеного покарання відповідно до вимог ст.75 КК України, оскільки суд при призначенні покарання не врахував позитивну характеристику, стан здоров`я, а також те, що він має цивільну дружину, та займається вихованням її двох неповнолітніх дітей.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.04.2009 року, остаточно призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу змінена, взятий під варту в залі суду та строк відбування покарання обчислюється з 27.05.2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у виді тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- обвинувачений, захисник підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити;

- прокурор апеляційні скарги не підтримав та просив відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у вироку, наприкінці травня 2014 року, в денний час, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання, на присадибній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст.307, 310 КК України, діючи повторно, маючи умисел на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, обірвав верхні частини з дикоростучих рослин маку та переніс до горища будинку, де, знаходячись у приміщенні вказаної споруди, з метою подальшого виготовлення для особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений опій ацетильований, поклав придбаний при вищевказаних обставинах наркотичний засіб для висихання.

Продовжуючи свої злочинні дії, на початку березня 2015 року, в денний час, знаходячись за місцем свого проживання, у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за допомогою спеціально прилаштованих побутових предметів та відповідних інгредієнтів, шляхом проведення ряду хімічних та фізичних реакцій, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій, який незаконно без мети збуту продовжував зберігати за вищевказаною адресою до 18 год. 30 хв. 24 березня 2015 року, коли працівниками міліції при проведенні огляду було виявлено та вилучено вищевказаний наркотичний засіб, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0, 6192 гр.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно і правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і в апеляційних скаргах не оспорюються.

Вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника про зміну вироку суду та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який щиро розкаявся у скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, однак раніше судимий, злочини скоїв в період умовно-дострокового звільнення та обґрунтовано призначив покарання відповідно до ст.71 КК України.

Посилання обвинуваченого, захисника на те, що суд не врахував як обставини, що пом`якшують покарання, позитивну характеристику, стан здоров`я ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці обставини судом враховані при призначенні покарання.

Крім цього, посилання обвинуваченого та захисника на те, що ОСОБА_7 страждає на певні захворювання, про які вони вказують в апеляційних скаргах, не є підставою для пом`якшення йому призначеного покарання, оскільки у разі погіршення стану його здоров`я не виключена можливість застосування до нього ст.84 КК України в установленому законом порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин через місяць після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його підвищену соціальну безпеку, колегія суддів вважає, що судом призначено покарання, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та зміни вироку.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4