В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав повністю та просить скаргу задовольнити.
Представники Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільської області та Тернопільської місцевої прокуратури в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, а отже не скористалися своїм правом на висловлення своїх міркувань щодо скарги в судовому засіданні, що не є перешкодою для розгляду скарги, в силу ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається із змісту постанови про закриття кримінального провадження, закриття кримінального провадження слідчий мотивував тим, що в ході досудового слідства не встановлено умислу ОСОБА_5 на заволодіння грошима, а тому в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В ст.284 КПК України чітк о визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є належно не вмотивованою, передчасною та незаконною з огляду на наступне.
Також слідчим в постанові про закриття кримінального провадження не вказано, чому останній не бере до уваги пояснення та докази надані в ході досудового розслідування ОСОБА_3 а також пояснення свідка ОСОБА_6 щодо фактичних обставин кримінального правопорушення. Крім цього в постанові відсутні обґрунтування у зв`язку із чим слідчий прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та встановлення ознак цивільно-правових відносин, при цьому не провівши належного аналізу об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий під час закриття кримінального провадження не в повній мірі дослідив доводи ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, не перевірив та не спростував їх належними доказами, не в повній мірі зазначив у мотивувальній частині постанови відомості про зміст обставин, які стали йому відомі та стали підставою для прийняття такої постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КК та КПК України.
Окрім цього в постанові про закриття кримінального провадження, як на підставу закриття кримінального провадження слідчий послався на факт не встановлення в ОСОБА_7 умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , однак при цього не дано оцінки діям ОСОБА_7 направлених на одержання грошових котів від потерпілого ОСОБА_3 та спрямованості його подальших дій у вигляді підписання акту прийому-передачі грошових коштів від 23 жовтня 2013 року.
Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Направити в Тернопільський відділ поліції ГУНП в Тернопільської області копію ухвали слідчого судді.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1