Справа № 554/8940/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 30.07.2015
30 липня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого
21 липня 2004 року Октябрським районним судом м. Саратова за ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 69 КК РФ на 7 років 9 місяців позбавлення волі. Звільненого 9 вересня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 день;
13 жовтня 2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1ст. 309 КК України (далі - КК) на 1 рік обмеження волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
16 січня 2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК на 3 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
12 липня 2012 року Київським районним судом м. Полтави за ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
24 липня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 липня 2012 року більш суворим за цим вироком у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю, звільненого 1 липня 2014 року відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2014 року на підставі статті 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 8 квітня 2014 року
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
18 червня 2015 року, приблизно о 10 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К», що вул. Київське шосе, 41 в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав ізострічку вартістю 9,50 грн., викрутку РН 0*75мм «PROLANINE» вартістю 59,63 грн., плоскогубці 160 мм «Центрінструмент» 1 шт. вартістю 180,35 грн., викрутку SL3.0*75 мм Торtul вартістю 75,10 грн., внаслідок чого спричинив товариству матеріального збитку на загальну суму 333,78 грн.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його вчинення за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зважаючи на його сприяння розслідуванню злочину та хворобливий стан здоров`я, який він має. Зазначив, що збитки, завдані злочином, він повністю відшкодував.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення вкраденого.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, судимість за які не погашена у визначеному законом порядку, характеристику його особи, стан його здоров`я, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього та ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати правопорушень, відшкодував завдану злочином шкоду, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази, які передані на зберігання власнику, - повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1