Провадження № 1-кп/127/309/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385, суд
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для повернення клопотання не вбачає.
Потерпілий ОСОБА_4 також просив суд призначити судовий розгляд за вказаним клопотанням та просив суд призначити повторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 . Крім того, просив суд залучити в якості потерпілої ОСОБА_7 , оскільки остання також постраждала від дій ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо призначення клопотання до судового розгляду, просив повернути клопотання прокурору, оскільки існує ще одне кримінальне провадженні по факту заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень. На даний час існує спір між родичами ОСОБА_6 щодо майна. Досудовим розслідування оцінено сукупність доказів у справі, які свідчать про те, що ОСОБА_6 мав намір лише пошкодити майно, а не здійснювати замах на вбивство. Крім того, як зазначив захисник ОСОБА_5 , що його та ОСОБА_6 не ознайомили з матеріалами досудового розслідування.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали, що надійшли до суду, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам КПК України.
Крім того, згідно з ст. 292 КПК України вбачається, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Таким чином, суд оцінюючи питання відповідності клопотання вимогам КПК України має керуватись вимогами ст. 291 КПК України з урахуванням особливостей глави 39 КПК України, якою визначено положення про кримінальне провадження, щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, ст. 503 КПК України визначає підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Таким чином, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має містити виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, кримінально-правову оцінку суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, прокурором вказаних вимог закону не дотримано, чим порушено право ОСОБА_6 на захист.
Як вбачається з клопотання, що надійшло на адресу суду прокурором не зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Натомість в клопотанні зазначено те, що встановлено органами досудового розслідування, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України.
Крім того, прокурор в своєму клопотанні зазначає, про те що ОСОБА_6 перебуваючи на даху будинку облив нафтопродуктами ОСОБА_7 . Описані прокурором дії містять ознаки суспільно небезпечних діянь, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Вказане клопотання не містить кримінально-правової оцінки зазначених дій ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , хоча остання відповідно до доказів, які зазначені прокурором в клопотанні подала заяву про вчинення відносно неї злочину. Згідно ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Вказане вище грубо порушує права ОСОБА_6 , оскільки є не зрозумілим чи вважає прокурор, що ОСОБА_6 вчинив вказані дії та відповідно, чи вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України в клопотанні має міститись позиція, щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Разом з тим, в порушення вказаних вимог закону в клопотанні прокурора не міститься інформація, щодо позиції прокурора щодо можливості ОСОБА_6 брати участь у судовому провадженні за станом здоров`я, натомість зазначено про те, що дане клопотання слід розглядати без участі ОСОБА_6 , так як останній відповідно до рішення суду поміщений на лікування до лікарні внаслідок психічного захворювання. Вказане не відповідає вимогам ч. 2 ст. 292 КПК України, і такі обставини перешкоджають суду визначитися з розглядом клопотання з дотриманням прав особи, стосовно якої подане клопотання.
Вказане вище узгоджується із п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18.02.1992 №46/119 з якого вбачається, що «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» передбачено право пацієнта і його представника бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Крім того, зі змісту ст. 293 КПК України вбачається, що одночасно з переданням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування законному представнику, підозрюваному, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного.
Вказані вимоги прокурором також не дотримані, оскільки до клопотання додано лише розписку захисника ОСОБА_5 , щодо вручення вказаних вище документів, а інформація про вручення ОСОБА_6 передбачених ст. 293 КПК України документів в клопотанні відсутня.
Вказані порушення перешкоджають суду призначити судовий розгляд та є безумовною підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
В клопотанні потерпілого ОСОБА_4 про проведення експертизи слід відмовити, оскільки вказане клопотання не розглядається по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291, 292, 293, 503, 370, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: