Провадження № 1-кп/521/933/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець, Єланецького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, одруженого, має на утримані неповнолітню дитину: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, стрільця 3 відділення 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, виключений зі списків особового складу військової части,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_7 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 03.04.2014 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №68 від 03.04.2014 року, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) та призначено на посаду стрільця З відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_4 , військова частина НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з цим особовий склад військової частини НОМЕР_2 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Таким чином, з 03.04.2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно з вимогами п.п. 1,3 ч.З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №59 від 05.12.2014 року солдату ОСОБА_5 надано відпустку для вирішення соціально- побутових питань до з 07.12.2014 року по 17.12.2014 року.

Після зазначеної дати, 18.12.2014 року ОСОБА_8 повинен був прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та обов`язків, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин не з`явився вчасно на службу з відпустки - до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно був відсутній за місцем проходження військової служби до 09.06.2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 129 від старший солдат ОСОБА_8 був виключений зі списків особового складу військової частини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та показав, що він скоїв вищевказаний злочин, якій викладений в обвинувальному акті. В теперішній час, він у скоєному кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, та призначити йому покарання у вигляді іспитового строку.

Окрім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінального правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового процесу обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 407 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, має реєстрацію та постійне місце проживання в Миколаївській області, він одружений, його соціальний стан, стан здоров`я, характер, мотиви та обставини скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне визнати обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, бажання стати на шлях виправлення, позитивна характеристика, скоєння злочину у зв`язку тяжкими сімейними обставинами, перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши випробувальний термін строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 2-4 зазначеної статті КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1