У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого Урсу Іонуц, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валсуй Румунія, громадянина Румунії, румун, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше судимого: 1) 2.12.2009 р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 2.09.2011 р. згідно закону України «Про амністію» ст. 3 п. «а» від 25.08.2011 р.; 2) 28.04.2014 р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3,69 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, початок строку 5 березня 2014 р., кінець строку 5 березня 2016 р., про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, мотивоване тим, що після звільнення він бажає працевлаштуватися, бути корисним для держави, громадянство якої прагне отримати його батько ОСОБА_6 . Обіцяє бути гідним та ніколи не порушувати законодавство України.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання та просить задовольнити клопотання, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приєднанні до клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 74,81 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання…, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. До осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У характеристиці від 22.07.2015 р., наданій до суду Білоцерківською ВК № 35 на Урсу Іонуц вказано, утримуючись в Білоцерківській ВК № 35 характеризується негативно. До праці ставлення негативне. Зневажливо ставиться до майна установи. Свідомо не виконує встановлених законодавством вимог персоналу установи, публічно демонструє своє зневажливе ставлення до цих вимог. Умисно уникає виконання робіт по благоустрою установи. Засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення та не заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Із довідки стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_5 , наданої Білоцерківською ВК № 35 витікає, що у період відбування покарання на Урсу Іонуц було накладено 6 (шість) стягнень, заохочень не має.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 р., неодноразово 8.08.2014 р., 12.09.2014 р., 17.09.2014 р., 30.10.2014 р., 23.01.2015 р., 12.02.2015 р. допускав порушення умов утримання, відбування покарання, тобто у період відбування покарання, допускав несумлінну поведінку, за що на нього було накладено 6 (шість) стягнень, 3 (три) із яких ДІЗО на 3, 5 діб.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього періоду відбування ним покарання не була сумлінною, що не дозволяє суду дійти висновку, що він виправився.

Суд зважаючи на особу засудженого, який у період відбування покарання у місцях позбавлення волі за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 р., тобто під час відбування покарання у місцях позбавлення волі, порушував вимоги режиму утримання/відбування покарання, приходить до висновку, що засуджений Урсу Іонуц не заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вказане у ст. 81 КК України слід розуміти як поведінку та ставлення до праці засудженим, тобто з часу коли особа набула зазначено статусу, її було засуджено - протягом всього часу відбування нею покарання, а не якогось певного періоду.

Згідно із ст. 50 ч.1, ст. 63 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбувається особою у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті виправлення засудженого, протягом всього часу його перебування у місці позбавлення волі, тобто з першого і до останнього дня.

Ігнорування засудженим покарання призначеного йому, порушення ним в місцях позбавлення волі умов утримання/відбування покарання є свідченням не бажання засудженого ставати на шлях виправлення, виправлятися навіть, перебуваючи в місцях позбавлення волі, незалежно коли таке мало місце на початку, всередині чи вкінці відбування цією особою покарання.

Саме на таке Пленумом Верховного Суду України звернуто увагу судів у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р.

Суд вважає неприпустимим звільнення засудженого який, порушував умови утримання/відбування покарання у місцях позбавлення волі, умовно-достроково, адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування засудженим покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийняття такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого Урсу Іонуц про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області