Провадження № 1-кс/750/2894/15

У Х В А Л А
08 жовтня 2015 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові провадження за відомостями захисника ОСОБА_3 про знаходження в ІТТ Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області особи, позбавленої свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, -

в с т а н о в и в :

08.10.2015 р. захисник ОСОБА_3 звернувся до суду з відомостями про знаходження в ІТТ Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області особи, позбавленої свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий був затриманий 07.10.2015 р. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, відомості про вчинення якого були внесені до ЄРДР ще 03.09.2015 р. за № 0000244, посилаючись на те, що таке затримання є незаконним, оскільки вважає, що були відсутні обидві із передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України підстави для такого затримання, таке затримання відбувалось о 18.35 год. за відсутності захисника, та про яке йому повідомили лише о 22.00 год.
Так, з наданих захисником суду матеріалів слідує, що 07.10.2015р. о 18.35 год. був затриманий ОСОБА_4 , як особа, підозрювана у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0000244 від 03.09.2015 р., про що начальником слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 був складений відповідний протокол затримання.
У судовому засіданні захисник підтвердив свої відомості, з котрими він звернувся до суду, просив звільнити затриманого з-під варти, посилаючись на те, що ч.1 ст. 208 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав затримання особи без ухвали слідчого судді, тоді як жодних підстав для затримання ОСОБА_4 саме 07.10.2015 р. не існувало, повідомлення про підозру від 07.10.2015 р., яке було вручене підозрюваному о 15.03 год. 08.10.2015 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, стосується лише обставин, які відбувалися 01.10.2015 р., доказів про вчинення злочину саме 07.10.2015 р. слідчим не надано, в зв`язку з чим при затриманні були порушені норми законодавства і вказана особа повинна бути звільнена.

Затриманий ОСОБА_4 пояснив, що він згоден із захисником, оскільки зовсім не причетний до вказаних протиправних дій і затриманий був безпідставно.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення таких відомостей, вказавши, що затримання було законним та обґрунтованим, надавши суду для огляду, на підтвердження зазначеного, лише протокол затримання ОСОБА_4 від 07.10.2015 р. та протокол його обшуку від 07.10.2015 р.
Слідчий пояснив, що затримання особи відбулось відповідно до вимог ст. 208 КПК України, оскільки після затримання 07.10.2015 р. у ОСОБА_4 були вилучені грошові кошти у сумі 20 грн. та наркотичний засіб, щодо якого на даний час призначена експертиза, але висновку на даний час немає.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, а також дослідивши в судовому засіданні лише надані захисником матеріали та протокол обшуку особи, наданий прокурором для огляду, за відсутністю будь-яких інших доказів та матеріалів, оскільки таких більше ніким із учасників судового провадження надано не було, суд доходить висновку, що за результатами розгляду наданих відомостей, затримання ОСОБА_4 належить визнати незаконним і звільнити того з-під варти.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Зазначені в цій нормі закону вимоги є вичерпними і безумовними.

У наданій захисником суду копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину зазначено, що такий складено 07.10.2015 р. в м. Чернігові слідчим у провадженні, начальником слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_7 , який, розглянувши матеріали досудового розслідування за №0000244 від 03.09.2015 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, склав протокол про те, що 07.10.2015 р. о 18.35 год. біля будинку №3 у м. Чернігові був затриманий ОСОБА_4 , оскільки «виявлено в момент збуту наркотичних речовин 07.10.2015 р. о 18.35 год.», але, де саме такий збут відбувався, а також, кому саме, тощо не зазначено.
Також, у цій копії протоколу в розділі «підстави затримання», зазначені обидві підстави, а саме: «1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
З означеного, суд приходить до висновку, що слідчим були встановлені обидві із підстав затримання, що передбачають відповідно, як п. 1, так і п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки він на них послався, зазначивши у складеному ним процесуальному документі, разом з тим, суд не має законних підстав на свій розсуд вирішувати, яку саме підставу чи обидві підстави разом, слідчий вважав існуючою чи існуючими при прийнятті такого рішення, крім того, жодного мотивування такого рішення слідчого такий протокол не містить.
Тобто, зазначений висновок слідчого не стверджений доказами та не обґрунтований на законі, оскільки ОСОБА_4 , як слідує з вказаного протоколу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, відомості щодо якого, відповідно до витягу з кримінального провадження, наданого захисником, внесені до ЄРДР ще 03.09.2015 р., в зв`язку з тим, що згідно даних працівників правоохоронних органів на території Чернігівської області ряд осіб займається збутом наркотичних засобів, що не може вважатись такою підставою як те, що «цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення», з тих же міркувань суд не може розглядати як законну підставу для його затримання, те що є нібито дані про те що «безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Більш того, незважаючи на зазначення у протоколі затримання про таку протиправну діяльність ОСОБА_4 як «збут наркотичної речовини 07.10.2015 р. о 18.35 год.», слідчий у судовому засіданні сам таке і спростував, оскільки прямо пояснив, що експертного висновку про те, що вилучена у підозрюваного речовина є наркотичним засобом, в дійсності ще нема, оскільки і сама експертиза лише призначена. При цьому, з боку сторони обвинувачення жодних доказів щодо фактичного правопорушення, скоєного ОСОБА_4 саме 07.10.2015 р., на спростування доводів сторони захисту, суду також надано не було.
Крім того, про таке свідчить і інша суперечність, а саме те, що у наданому суду для огляду протоколу обшуку від 07.10.2015 р. зазначено, що у ОСОБА_4 виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 20 грн. та поліетиленовий пакет з білим порошком (характеристика та вид цієї речовини не визначені), але при складанні протоколу затримання від 07.10.2015 р., особа, котра склала той, сама зазначає, що «в ході обшуку речі та документи не вилучались».
Встановлене вище, оцінене судом відповідно до загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 26 КПК України «Диспозитивність», виходячи з того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Згідно приписів ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. З врахуванням того, що такі обставини і були встановлені судом, для забезпечення додержання прав ОСОБА_4 , його затримання слід визнати незаконним і звільнити його з-під варти.
Керуючись ст. 206 КПК України,
у х в а л и в :

Визнати затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та звільнити його з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1