Категорія:запобіжний захід. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лозовського А.О.

суддів Опейди В.О., Клока О.М.,

при секретарі Білоусі І.Л.,

з участю прокурора Карпука В.А.,

підозрюваного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2013 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, до 01 січня 2013 року та визначено розмір застави в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн. У разі внесення застави на підозрюваного покладені обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, а також у справі є наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а прокурором надано докази про неможливість застосування щодо ОСОБА_1 більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_1 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано, що він має постійне місце проживання, є опікуном своїх дідуся та бабусі, які є пенсіонерами та хворіють. Вважає, що в нього немає підстав перешкоджати проведенню досудового розслідування та ухилятися від нього.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_1 який подану апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 слідчим суддею були дотримані.

Як вбачається із матеріалів справи та ухвали слідчого судді, ОСОБА_1 раніше судимий за вчинення злочину проти власності, підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років, через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі обґрунтовано підозрюється у вчинені ряду тяжких злочинів, не працює та не має постійного джерела прибутку, є обґрунтована підозра, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення або ухилятися від слідства та суду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками, що ризики, зазначені як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, залишаючись на свободі, може впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування іншого більш мякого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що він має постійне місце проживання, і є опікуном своїх бабусі і дідуся, які хворіють, не впливають за законність прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2013 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_1 без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: