19.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/6859/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0002821 за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року за ст. 309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України; проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2003 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 20 жовтня 2003 року, на користь матері дитини ОСОБА_5 .

Будучи обізнаним про рішення суду, ОСОБА_6 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, а починаючи з січня 2015 року виплат аліментів не здійснював, тривалий час ніде не працював і заходів до працевлаштування не приймав, на попередження державного виконавця не реагував, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини на надавав, внаслідок чого у нього станом на 11 серпня 2015 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 51 315, 12 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винність свою визнав повністю та підтвердив, що ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини.

Винність ОСОБА_6 у вчиненому злочині, поряд з його показаннями підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_6 тривалий час не сплачував аліменти та не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, -

- копією виконавчого листа № 2-3908/2003р. від 10 листопада 2003 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 20 жовтня 2003 року, на користь матері дитини ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 15), -

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с. 23), -

- копіями виклику до державної виконавчої служби та попередження державного виконавця на адресу ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів (Т.1, а.с. 16), -

- довідкою Ленінського відділу державної виконавчої службі Дніпропетровського міського управління юстиції про наявність у ОСОБА_6 станом на 11 серпня 2015 року заборгованості зі сплати аліментів у сумі 51 315, 12 грн. (Т.1, а.с. 13), -

- довідкою Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про відсутність ОСОБА_6 на обліку з безробіття (Т.1, а.с. 46).

Аналізуючи докази, які зібрано у справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини; а його умисні дії правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який не є тяжким, і разом з тим, посягає на охоронювані законом права та інтереси неповнолітньої дитини; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_6 позитивно характеризується, раніше судимий і вчинив злочин протягом іспитового строку.

Поряд з відсутністю обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено обставин, які б пом`якшували покарання, та за відсутністю з боку ОСОБА_6 будь-яких належних заходів до погашення значної заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини могли би свідчити про його дійсне каяття.

З огляду на це, виходячи з обставин вчинення злочину, покарання ОСОБА_6 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, має бути призначене у вигляді обмеження волі, з застосуванням до нього вимог ст. 71 КК України та визначенням остаточного покарання за сукупністю вироків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року, та остаточно ОСОБА_6 до відбування призначити покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1