Кримінальне провадження № 629/4221/15-к
Номер провадження 1-кп/629/380/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0002141 від 31.08.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2015 року близько о 15.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого стажування в приміщенні авто мийки « Авто душ», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Чехова,1, помітив, що в роздягальні нікого не має, а дверцята металевої шафи, в якій співробітник авто мийки ОСОБА_4 зберігає свої особисті речі, відчинені. В зв`язку з цим у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, користуючись нагодою, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав з металевої шафи гроші в сумі 300 гривень, які належать ОСОБА_4 . Продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, приблизно 17.08.2015 року о 14.00 годині ОСОБА_5 з металевої шафи таємно викрав гроші в сумі 700 гривень, а 21.08.2015 року близько о 13.00 годині знову таємно з металевої шафи викрав гроші в сумі 600 гривень, які належать ОСОБА_4 .

Утримуючи при собі майно, ОСОБА_5 з місця події зник та викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Чистосердечно розкаявся у скоєному ним злочині.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, проти чого не заперечували інші учасники судового засідання, при цьому потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) у потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 1600,00 грн.

При призначенні покарання відносно ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, з середньо - спеціальною освітою, не працює, не одружений, не військовозобов`язаний, за місцем мешкання характеризується посередньо. (а.с. 34-37)

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69,69-1 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, та із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєного злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції обвинувачення, без застосування ст.ст. 75,76 КК України, а саме у вигляді штрафу.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлено.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України (2012 р.), суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 (однієї тисячі двадцяти ) гривень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралась.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1