Ухвала
іменем україни

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.
Цим вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.
Вироком апеляційного суду вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначення покарання та за ч. 2 ст. 286 КК ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 31 500 грн. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить вирок апеляційного суду змінити, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК. Зазначає, що з урахуванням даних про його особу та пом`якшуючих покарання обставин таких як: щире каяття, сприяння розкриттю злочину і відшкодування витрат на поховання потерпілої, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Вважає стягнуту на користь потерпілого суму витрат на правову допомогу завищеною та необґрунтованою.
На касаційну скаргу засудженого надійшло запереченняпотерпілого ОСОБА_8 , в якому вінстверджує про безпідставність викладених у скарзі доводів і просить її залишити без задоволення.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 02 серпня 2014 року, близько 09.30 год, керуючи технічно-справним легковим автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Щербакова в м. Фастів Київської області в напрямку центра міста, в порушення вимог п. 1.3, 1.5 та 2.3 «б»Правилдорожнього руху (далі - ПДР), маючи можливість об`єктивно виявити пішохода, яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо, відносно напрямку руху його автомобіля, в порушення вимог п. 18.1 ПДР не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу, та п. 12.3 ПДР негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка того ж дня від отриманих тілесних ушкодження померла в Фастівській центральній районній лікарні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Дії засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційній скарзі.
Що стосується доводів скарги про невідповідність призначеного покарання внаслідок суворості, то вони заслуговують на увагу.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до положень ст. 69 КК, суд за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції відповідної статті Кримінального кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження касаційним судом встановлено, що при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді чотирьохроків позбавлення волі, апеляційний суд недостатньо врахував конкретні обставини справи, зокрема необережну форму вини засудженого, його активну поведінку в момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме спробу надати медичну допомогу потерпілій у спосіб виклику швидкої медичної допомоги, та без належної оцінки залишив дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках не перебуває, має позитивні характеристики, молодий за віком та утримує малолітню дитину. Більш того ОСОБА_5 у скоєному щиро розкаявся, визнав вину і частково відшкодував завдані збитки. Таким чином, з урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку вирок апеляційного суду необхідно змінити та пом`якшити ОСОБА_5 основне покарання до чотирьох років обмеження волішляхом застосування положень ч. 1 ст. 69 КК. Таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його незворотні наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_9 та думки потерпілого ОСОБА_7 , який наполягав на призначенні покарання без застосування ст. 75 КК, підстав для звільнення ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.
Безпідставні доводи засудженого і щодо необґрунтованого стягнення витрат на правову допомогу, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що інтереси потерпілого ОСОБА_7 , згідно укладеного договору, представляв адвокат ОСОБА_10 , який брав участь на стадії досудового слідства та під час розгляду кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанції. Потерпілим були понесені витрати на правову допомогу в сумі 31 500 грн, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру (т. 1 а.п. 49-57, т. 2 а.п. 48).
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити, застосувати ст. 69 КК та пом`якшити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 286 КК до 4 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Врешті вирок залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3