г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2164/15-к
Номер провадження 1-кп/213/254/15
В И Р О К
Іменем України
18 листопада 2015 року нгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000776 у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , освіта вища, неодруженого, офіційно не працює, вважається не судимим, щодо цього кримінального правопорушення,

за ст. 186ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення -прокурора ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5

- з боку захисту- захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м.Криивого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ст.186 ч.2 КК України, та йому призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України іспитовим строком 2 роки.

До винесення вищезазначеного вироку, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.1 КК України за наступних обставин.

Так, 18 травня 2015 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, шляхом ривка з шиї, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: золотий ланцюжок вагою 1,75 гр. проби 585 плетіння «Бісмарк», вартість за 1г золота 473 грн. 33 копійок, загальною вартістю 828 грн. 33 копійки, золотий хрестик вагою 1,0 г проби 585, вартістю 473 грн. 33 копійки, та утримуючи викрадене при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1301 грн. 66 копійок.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч.1 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186ч.1 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно, 18.05.2015 року близько 19 год. він прогулювався по вул. Ярославській, та побачив, що в під`їзді АДРЕСА_3 зайшла жінка, в якої на шиї була золота прикраса. Він зайшов за нею до під`їзду, та зірвав з шиї жінки золотий ланцюжок. При цьому потерпіла вкусила його за палець. Після чого він втік з місця злочину. Потім здав ланцюжок до ломбарду. Отримані кошти витратив на особисті потреби. У скоєному він щиросердечно розкаюється. На цей час більшу частину матеріальної шкоди потерпілій він відшкодував, просить врахувати, що він має тимчасові заробітки, його мати знаходиться в АТО, а він має на утриманні бабусю та неповнолітню сестру.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 186ч.1 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним досліджування доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які не оскаржуються сторонами, та вважає можливим обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 18.05.2015 року вона сиділа на лавочці біля свого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , та побачила, що в 3-й під`їзд пішов раніше не знайомий хлопець. Приблизно о 19 годині 20 хвилин вона зайшла до свого під`їзду, стала підніматися до своєї квартири, та почула, що за нею хтось піднімається, та побачила обвинуваченого. Вона стала до стіни, щоб його пропустити, і в цей момент ОСОБА_7 зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, та побіг, вона вкусила його за палець. Коли вона вийшла на вулицю, його вже не було, після чого вона звернулася до міліції та написала заяву. На цей час ОСОБА_7 частково їй відшкодував шкоду в сумі 1000 грн. Вона його вибачила, просить суворо його не карати.

Суд вважає доведеною в судовому засіданні у повному обсязі вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж). Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.186 ч.1 КК України.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не виявлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, активно сприяв його розкриттю, більшу частину матеріальної шкоди відшкодував потерпілій, яка просить його суворо не карати.

Суд також враховує, що ОСОБА_7 хоч офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, характеризується позитивно, проживає разом з бабусею та неповнолітньою сестрою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра відповідно довідок, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження не перебуває.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, та щиросердечне каяття, прохання потерпілої суворо його не карати, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Приймаючи до уваги, що покарання у вигляді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягають, та виконуються самостійно, що кримінальне правопорушення, за яке підлягає покаранню за цим вироком обвинувачений ОСОБА_7 вчинене ним до винесення вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 02.07.2015 року, то ст.70ч.4 КК України не застосовується, а зазначений вирок підлягає самостійному виконанню.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2015 року виконувати самостійно.

Речові докази: зразок крові ОСОБА_5 , змив речові вини бурого кольору з губ ОСОБА_5 та марлевий тампон та зразок крові ОСОБА_7 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1