Справа № 507/348/15-к
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2015 року смт. Любашівка
Суд присяжних у складі: двох професійних суддів Любашівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
потерпілих - ОСОБА_10 , ОСОБА_11
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- вироком Балтського районного суду від 27.10.1982 року за ст. ст. 140 ч. 2, 81 ч. 2, 206 ч. 2 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, 9 березня 1983 року Рішенням відповідно до ст. 7 п. а Указа ПВР СРСР від 27 грудня 1982 р. Про амністію термін покарання скорочено на 1/2,- до відбування 2 роки 2 місяці 16 днів,звільненого 25.05.1985 р.;
- вироком Балтського районного суду від 05.12.1985 року за ст. 140 ч. 2 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі,звільненого 22.09.1987р.;
- вироком Балтського районного суду від 14.04.1988 року за ст. ст. 17 ч. 3, 81 ч. 3 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню терміну покарання 13.04.1991 року;
- вироком Котовського міського суду від 29.10.1992р. за ст. 117 ч. 3 КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення, звільнений по відбуванню покарання 24.07.1998 року;
- вироком Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 20.04.1999 року за ст. ст. 196-1 ч. 2, 117 ч. 4, 93 а, ж КК України (Кодекс в редакції 1960 року) визнано ОСОБА_8 особливо небезпечним рецидивістом і засуджено до 15 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання 23.10.2013року;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 ч. 1 КК України, ст. 152 ч. 4 КК України, ст. 115 ч. 2 п. п. 10, 13 КК України,
Приблизно 10-11 лютого 2014 року, в денний час, ОСОБА_8 , проходячи по вулиці Калініна в м. Балта Одеської області, побачив на землі поліетиленовий пакет, в якому знаходилось два згортка з подрібненою речовиною рослинного походження, та у нього виник намір придбати цю речовину для своїх власних потреб, яку він придбав шляхом знахідки, та заховав у кишеню свого одягу для власних потреб без мети збуту.
11.02.2014 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння перевіз на таксі вищевказаний пакет з міста Балта за місцем свого мешкання - в будинок АДРЕСА_1 , де зберігав без мети збуту, а близько одинадцятої години вечора він був запрошений до Балтського РВ ГУМВС України в Одеській області, та 12.02.2014 року о другій годині ночі, при особистому огляді працівниками міліції у нього в кишенях одягу було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 13,01 грам, який він незаконно придбав, перевіз та зберігав для власних потреб, не маючи мети збуту.
Крім того, 11.02.2014 року, близько 18 години, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до вхідних дверей в житловий будинок колишньої тещі ОСОБА_12 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та покликав її з даного будинку, щоб дізнатися місце мешкання його колишньої дружини ОСОБА_10 .
ОСОБА_12 , відкривши вхідні двері, почала з ОСОБА_8 сварку, вимагаючи залишити її домоволодіння. Під час сварки у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на згвалтування та навмисне вбивство ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел він штовхнув її в область грудей, від чого ОСОБА_12 впала на підлогу коридора даного житлового будинку, чим їй був спричинений фізичний біль. Піднявшись з підлоги, остання, рятуючись від злочинних дій ОСОБА_8 , забігла в житлову кімнату будинку і запропонувала останньому гроші в обмін на те, що він покине її будинок, на що він відмовився та продовжив реалізацію свого злочинного умислу. З метою подавлення очікуваного опору, який обумовлений небажанням вступити з гвалтівником в статевий зв`язок, він наніс їй декілька ударів кулаками в голову, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому повіці правого ока, крововиливу зліва на підборідді. Залякавши таким чином потерпілу, заставив зняти з себе вбрання, та зірвавши хрестик з шиї, і поваливши на підлогу житлової кімнати, всупереч волі останньої скоїв з нею насильницький статевий акт природним способом, спричинивши їй крововилив в слизовій присіки піхви, що не відноситься до розряду пошкоджень і тому не має критеріїв встановлення ступеня тяжкості, але може вказувати на маніпуляціі в області статевих органів. Потім, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, схопив ОСОБА_12 руками за шию та став з силою її здавлювати, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: двох крововиливів на передній поверхні шиї справа і зліва в підщелепних областях, повного поперечного непрямого перелому головки правого великого рожка під`язичної кістки, надриву правого синдесмозу під`язичної кістки, повного поперечного прямого перелому правого нижнього рожка щитовидного хряща, неповного косо-вертикального прямого перелому правої пластини щитовидного хряща, повного поперечного прямого перелому дуги перстневидного хряща справа, повного поперечного прямого перелому дуги перстневидного хряща зліва, від яких наступила смерть ОСОБА_12 від механічної асфіксії. Потім на підлозі в житловій кімнаті він побачив жіночу хустку, якою обмотав навколо шиї ОСОБА_12 і затягнув одинарним вузлом, остаточно переконавшись, що він позбавив її життя, після чого сховав труп останньої в нішу дивану в іншій житловій кімнаті її будинку.
Допитаний в судовому засідання ОСОБА_8 визнав себе винним за ст. 309 ч. 1 КК України частково, вказавши, що 11 лютого 2014 р. після 16 години, коли він ішов від ОСОБА_13 , на вулиці , на снігу побачив щось зелене та підняв і поклав у кишеню. Після того, як його оглянули в міліції, сказали що це конопля. Однак, під час останнього слова, він сказав, що іноді вживав коноплю.
Крім того, пояснив, що коли він звільнився із місць позбавлення волі, то його всі питали чи бачив він сина. Його це зацікавило і він вирішив побачити сина, але не знав, де живе ОСОБА_14 , колишня дружина, йому лише приблизно показали де вона живе, але конкретний будинок ніхто не знав.
Десь в чотири години вечора він прийшов до ОСОБА_13 , був тоді випивший, вона відчинила двері і спитала, що він хоче та почала його виштовхувати. Він її штовхнув руками і вона упала, він злякався та допоміг її піднятися. Вона побігла в будинок, він зайшов за нею , вона стояла за шафою, протягнула йому гроші, він прикрив дверки шафи та вибив гроші і пішов звідти. Десь біля 17 години він прийшов до ОСОБА_15 , прийшов ОСОБА_16 із пляшкою, випили, він дав гроші ОСОБА_17 на пляшку, йому треба було іти біля Пілецької. ОСОБА_16 повернувся якийсь задумливий, він його спитав, що сталося, чи бачив він може його тещу, на що той відповів, що бачив, після чого пішов ОСОБА_16 пішов спати. Він взяв таксі, приїхав додому до сестри, десь у 8-9 годин вечора, через вікно побачив, що сестра купає дитину, та не хотів заходити в будинок, бо був п`яний. Він ліг у літній кухні поспав, змерз та десь біля 22.30 год. , знявши шапку та куртку в тамборі, зайшов в будинок та пішов до себе в кімнату, після цього прийшли працівники міліції, на годиннику було 22.55 год. Йому не дали взутися та одягнутися, із будинку забрали його дві шапки , куртку та взуття. По дорозі, коли вони їхали, один працівник міліції вийшов неподалік будинку ОСОБА_13 та на його думку підкинув в будинок шапку. Його привезли у лікарню, де взяли аналізи.
Також, ОСОБА_18 пояснив, що кримінальне провадження відносно нього повністю сфабриковано, до нього застосовувався фізичний тиск, його били по голові, тому він не пам`ятає , які документи підписував, шапку в будинок Пілецької підкинув працівник міліції , експертиза проведена з порушеннями.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, об`єктивно винуватість ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення, зокрема:
за ч. 1 ст.309 КК України:
- заявою ОСОБА_8 про те, що він не заперечує, щоб працівники міліції провели його особистий огляд /а.к.п.184 т.1/
- протоколом огляду місця події від 12.02.2014 р., згідно якого в Балтському РВ ГУМВС України в Одеській області в кабінеті № 25, де в присутності двох понятих, під час проведення поверхневого огляду одягу та речей ОСОБА_8 в задній лівій зовнішній кишені штанів, одягнених на ньому, було виявлено паперовий згорток, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, та в правій задній зовнішній кишені штанів, одягнених на ньому, було виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору (Т. 2 а.с. 185 - 186). Цю обставину підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були понятими при проведені огляду одягу та речей обвинувачуваного.
- Висновком № 18 хіміко-біологічної експертизи від 13.02.2014 р., згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка вилучена з кишень штанів ОСОБА_8 в поліетиленовому пакеті та паперовому згортку, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, - канабісом. Маса канабісу у висушеному стані склала 13,01 г. (Т. 2 а.с.192-194).
- Речовими доказами - кабісом , який вилучений у ОСОБА_8 в ході особистого огляду, на який накладено арешт відповідно до ухвал слідчого судді від 13 лютого 2014 року (т. 2 а.к.п.188,198-199)
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснював, що 11 лютого 2014 року у міліції при огляді кишені ОСОБА_8 виявили коноплю. ОСОБА_18 сказав, що це для себе, бо в нього язва. Аналогічні покази в якості свідка, в судовому засіданні надав ОСОБА_21
за ст. 152 ч. 4 КК України та
ст. 115 ч. 2 п. п. 10, 13 КК України:
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що покійна ОСОБА_12 являється йому мамою. Завірюха по телефону йому повідомив, що убили його маму, він приїхав на похорон. В той день проводили слідчий експеримент, ОСОБА_18 показував як зайшов у будинок, як убив його матір. До цього мати йому казала, що колишній зять, тобто обвинувачуваний,- звільнився з місць позбавлення волі, і вона його боїться.
07.09.2015 року потерпілий у судове засідання не з`явився, просив розглядати кримінальне провадження у його відсутність, також просив призначити ОСОБА_22 найвищу міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що покійна являється її мамою, та 11 лютого 2014 року біля 19 години вона закінчила роботу. Її неповнолітній племінник ОСОБА_23 проживав разом з її мамою, т.т. своєю бабусею, коли вона прийшла із роботи , то він був в не вдома, сказав , що він повернувся зі школи, будинок зачинений, а ключа не знайшов в умовленому місці. Він думав, що бабуся в них, через деякий час знову повернувся додому до бабусі, але будинок був знову зачинений. Тоді він заліз через вікно, побачивши розкидані речі, злякався та побіг до знайомого,- ОСОБА_24 , який зателефонував їй, та повідомив про це. Вона, її син ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та племінник ОСОБА_23 прийшли всі разом до будинку матері. ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , ОСОБА_25 через вікно залізли в будинок. ОСОБА_24 виявив труп ОСОБА_12 в дивані без одягу, після чого повідомили міліцію. Також пояснила, що її мати перед цим казала, що ОСОБА_18 шукає її. Вважає, що ОСОБА_18 шукав, щоб дізнатися, чи являється він батьком її сина ОСОБА_25
07.09.2015 року потерпіла у судове засідання не з`явилася, просила розглядати кримінальне провадження у її відсутність, також просила призначити ОСОБА_22 найвищу міру покарання.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона являється рідною сестрою обвинувачуваного, він звільнився з місць позбавлення волі і прийшов жити до неї, в батьківську хату. Обвинувачуваний згадував про колишню дружину ОСОБА_27 , він хотів дізнатись чи старший її син від нього. 11 лютого 2014 р. він прийшов додому десь біля 11 години вечора, перед цим його не було вдома ніч і день. Потім приїхали працівники міліції та забрали його.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що ОСОБА_28 це його бабка, в той день він прийшов зі школи,десь біля пів сьомого вечора, будинок був зачинений, ключів, під ковбиком, де бабка залишала ключі, не було, пішов до т.Анжели, бабки там теж не було. Пішов знову додому до бабки та заліз через вікно, в будинку були скручені доріжки, ніби як билися, шапка із полосками, в будинку було чути перегаром. Він пішов до т.Лєни ОСОБА_13 , все розповів, потім вони всі разом ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 прийшли до будинку, залізли через вікно та ОСОБА_29 знайшов бабку. Перед цим бабка скаржилася, що приходив колишній зять, із яким раніше жила т. Анжела, казала, що він вийшов із тюрми, вона боялася, що він може її вбити, казала, що треба піти в міліцію.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що був знайомий з покійною ОСОБА_12 , за день до її смерті, при зустрічі з нею , в приміщенні ощадбанку дізнався від неї, що до неї неодноразово приходив колишній зять - ОСОБА_8 , який вимагав від неї адресу її дочки ОСОБА_10 , а вона йому не повідомляла, оскільки вони давно розлучилися. Вона казала, що сильно його боїться, боїться ночувати вдома, він пропонував її написати заяву в міліцію або ночувати в нього. Домовилися зустрітися на другий день на базарі, але ОСОБА_13 не прийшла. 11 лютого 2014 року близько восьмої години вечора до нього прибіг онук покійної,- ОСОБА_23 , який проживав разом з покійною та повідомив, що ключ відсутній, вхідні двері будинку закриті, і він не може попасти в будинок, т.т. додому. Після чого він зателефонував дочці покійної ОСОБА_10 , та дізнавшись, що матері в неї немає, він, ОСОБА_23 та ОСОБА_10 зі своїм сином ОСОБА_25 , а також ОСОБА_32 - прийшли в домоволодіння покійної. Відкривши вікно, він та діти ОСОБА_25 , ОСОБА_23 залізли в будинок, де побачили розкидані речі, відкриті шафи, зім`яті доріжки, а в ніші дивана він виявив голий труп ОСОБА_12 із слідами побиття, а на шиї була затягнута хустка.
Ці свідчення також підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з будинком покійної, яка за декілька днів до цього повідомляла йому, що її колишній зять, ОСОБА_8 погрожував її, оскільки вона відмовляється повідомити йому адресу своєї доньки, його колишньої дружини та про аналогічне йому розповідала його мати ОСОБА_34 , яка підтвердила цю обставину і в судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка.
Крім того ОСОБА_34 пояснила, що вранці ОСОБА_13 прийшла до неї, розповіла, що приходив ОСОБА_35 , т.т. ОСОБА_18 і питав де живе її дочка ОСОБА_14 та її внук ОСОБА_36 . Вона пішла в будинок та зачинила за собою двері, а він залишився на подвір`ї. Потім ОСОБА_13 приходила ще раз і казала, що боїться іти додому, на її прохання ОСОБА_13 ходила в аптеку купила ліки і на початку третьої години пішла додому. Близько третьої години вона /свідок/ йшла до свого сина, який живе біля ОСОБА_13 та бачила ОСОБА_8 , приблизно о 15 год. 10 хв. який зайшов у двір ОСОБА_13 , посмикав за ручку дверей, двері були зачинені, потім він пішов до ОСОБА_15 . Біля п`ятої години вечора до неї знову приходила ОСОБА_12 та принесла тростину, оскільки їй важко ходити,- і повернулася додому. Через кілька годин від дочки потерпілої - ОСОБА_10 вона дізналася, що ОСОБА_12 вбита. Працівникам міліції вона повідомила, що підозрює ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснила, що вона являється свекрухою ОСОБА_10 , та живе неподалік від будинку покійної. 11 лютого 2014 року, близько 14 години 30 хвилин до неї приходила покійна, а пішла 15.30 год., скаржилась, що приходив колишній зять ОСОБА_18 , погрожує її. Ввечорі до неї прибіг онук ОСОБА_12 ОСОБА_23 , та повідомив, що не може зайти до будинку. Коли вона разом з іншими прийшли до будинку ОСОБА_12 , то ОСОБА_24 при вищевказаних обставинах виявив труп ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що вона живе по сусідству із ОСОБА_38 , в день її смерті, десь о 2 годині дня вона скаржилася , що приходив колишній зять ОСОБА_18 , питав де живе ОСОБА_14 , вона йому не сказала. При цьому вона казала, що напише в міліцію заяву, бо він її уб`є. Приблизно о 19 годині до неї прийшла ОСОБА_14 , дочка покійної, із своєю свекрухою та питала чи не бачила вона ОСОБА_13 , та приблизно через пів години знову прийшли і сказали, що Пілецьку знайшли убиту, викликали міліцію.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_39 пояснив, що він із ОСОБА_40 приїхали із ОСОБА_41 , де працювали, в ОСОБА_42 , де відпочивали разом. Пілецьку він знав, допомагав її по домогосподарству, колов дрова, приносив воду. Вона йому скаржилася, що колишній її зять приходив до неї, та хотів дізнатися адресу її доньки - колишньої його дружини. За день до вбивства, приблизно із 10 по 15 годину прийшов ОСОБА_18 до ОСОБА_43 . Вони, а саме він та ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 розпивати спиртні напої. Під час розмови він дізнався від ОСОБА_8 , що ОСОБА_13 не хоче казати, де проживає його колишня дружина, яка є донькою ОСОБА_12 . Із слів ОСОБА_18 він зрозумів, що той хотів дізнатися від колишньої дружини, чи його в неї син. Ввечері вони всі полягали спати, на наступний день, 11 лютого 2015 р. зранку він пішов на роботу, повернувся десь біля 12 -12.30 години. ОСОБА_18 із ОСОБА_40 похмелялися, а після - лягли спати десь в три-чотири години дня, коли він прокинувся близько сімнадцятої години вечора, то ОСОБА_8 не було. ОСОБА_18 був одягнений в шапку чорну із сірими полосками. Через деякий час до них прийшли працівники міліції, із собаками, їх всіх запросили до Балтського РОВД до з`ясування обставин.
Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні пояснював, що в день смерті ОСОБА_13 в нього вдома був ОСОБА_18 , ОСОБА_16 пили горілку. ОСОБА_18 питав де живе ОСОБА_14 . ОСОБА_18 пішов від нього приблизно в чотири або пів п`ятого вечора. Вночі приїхали працівники міліції, шукали ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_47 пояснила, що вона та її співмешканець ОСОБА_48 проживали на квартирі, ОСОБА_18 був в них в той день, коли сталося вбивство, перед цим ночував. ОСОБА_18 питав, чи знають вони, де живе колишня дружина ОСОБА_14 . Пішов від них під вечір, десь пів п`ятого чи п`ять вечора. В цей же день приходили працівники міліції, від яких вона дізналася, що убили сусідку.
Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні пояснив, що він працює таксистом, та 11 лютого 2014 року близько від шести до восьми години, вечора, до нього підійшов чоловік та попросив його відвезти в с. Білине, який був без головного убору, хоча на дворі було холодно. Він його відвіз в с. Білине. Працівники Балтського РОВД показували фото,- на якому він одразу впізнав чоловіка, якого відвозив в с. Білине.
Із протоколу огляду місця події від 11-12 лютого 2014 року з доданими фототаблицями (Т.2 а.с.200 - 223), згідно якого 11.02.2014 року 12.02.2014 року було оглянуто домоволодіння ОСОБА_12 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , згідно якого зафіксована обстановка на місці події, положення тіла і предметів, вхідні двері слідів злому і механічних пошкоджень не мають, шафа в залі відкрита, всередині шафи речі розкинуті, в одній із кімнат, в ніші дивану, виявлений труп літньої жінки, лежачої на правому боці, голова звисає вправо через розташовану під шиєю планкою, ліва рука піднята вгору, дещо зігнута в лікті, тильною поверхнею пальців кисті опирається об підлогу, права рука, плече притиснуті до тулуба, дещо зігнута в лікті, зовнішньою поверхнею передпліччя розташована на підлозі, ноги дещо зігнуті в колінах, п`ятками опираються об підлогу, на трупі одежа відсутня; на верхній повіці правого ока нависаючий синьо-фіолетовий з нечіткими границями синець, зліва на підборідді трикутний синець, трішки нижче мочки лівої вушної раковини овальний синець, на шиї під лівим кутом нижньої щелепи аналогічний синець, вздовж правого кута нижньої щелепи теж аналогічний синець, на передній поверхні верхньої третини правого передпліччя овальний синець, на лівій бічній поверхні в області підпахви і верхній третині лівого стегна поперечні відбитки, а на бічній поверхні тулуба повздовжній відбиток ідентичний конструкції дивану.
Також зафіксовано, що на підлозі безпорядно розкиданий жіночий одяг, а саме резинка для волосся, кофта, труси, рейтузи, светр, жилетка, футболка, натільний хрестик із розірваною ниткою, що на думку суду свідчить про те, що добровільно потерпіла одежу не знімала.
Також біля дивана на підлозі виявлена чоловіча шапка машинної в`язки з сірими полосами, яка відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 124 від 05.03.2014 року належить ОСОБА_8 (Т. 3 а.с.55 62).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.02.2014 року, за участю понятих, захисника, в ході якого ОСОБА_8 пояснив та показав як він штовхнув у груди потерпілу, коли вона відкрила йому двері, як на підлозі здійснив статевий акт з ОСОБА_12 , та послідовність здавлення руками шиї потерпілої, а потім хусткою, якою обмотав навколо шиї ОСОБА_12 , зав`язавши на одинарний вузол, який затягнув, після чого притягнув труп в іншу кімнату до дивана, та положив в нішу дивана, вийняв із внутрішньої сторони ключ із дверей, закрив двері будинку ззовні, та по дорозі викинув ключ, і прийшовши на автовокзал, на таксі поїхав в с. Білине додому. (Т. 2 а.с.242 254). Дані обставини, які зафіксовані під час слідчого експерименту,- повністю підтвердили в судовому засіданні ОСОБА_39 , ОСОБА_44 , які були понятими, пояснивши при цьому, що ОСОБА_8 все показував добровільно, ніякого тиску на нього не було.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13 від 12.02.2014 року, згідно якого, смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з пошкодженнями у виді садин на шиї, переломів під`язикової кістки, хрящів гортані і настала від механічної асфіксії. При дослідженні трупа виявлені наступні пошкодження: садна на нижньому віко правого ока, садна зліва на підборідді, по два садна зліва і з права на передній поверхні шиї в підщелепних областях, переломи під`язикової кістки і хрящів гортані з крововиливами в оточуючі тканини і крововиливи в слизову предвір`я піхви. Садна на нижньому віко правого ока і садна зліва на підборідді утворилися від дії тупих предметів, можливо при ударах кулаком і іншими предметами. Повний поперечний непрямий перелом головки правого великого ріжка під`язикової кісти утворився від згинання при застосуванні травмуючої сили вдалині місця перелому. Надрив правого синдесмозу під`язикової кістки утворився при застосуванні травмуючої сили вдалині пошкодження. Повний поперечний прямий перелом правого нижнього ріжка щитовидного хряща утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Неповний косо-вертикальний прямий перелом правої пластинки щитовидного хряща утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Повний поперечний прямий перелом дуги персневидного хряща з права утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Повний поперечний прямий перелом дуги персневидного хряща зліва утворився від розгинання при застосуванні травмуючої сили в місці перелому. Такий механізм утворення переломів під`язикової кістки і хрящів гортані (з відповідним цьому механізму розташуванням овальних садин на шиї), характерний для здушування шиї руками. Садна на нижньому віко правого ока і на підборідді зліва, при житті і звичайному перебігу події, які швидко наступають та тривають менше 6-ти днів і тому згідно ПРАВИЛ ….п. 2.1.3 (1995 року) відносяться до легких тілесних ушкоджень.
За ступенем вираженості трупних явищ (трупне закінчення добре виражено у всіх групах досліджуваних м`язів, трупні плями блідніють і відновлюють своє забарвлення через 15 хв., гнильні зміни відсутні) можна припустити, що смерть ОСОБА_12 настала біля 18 24 годин до моменту розтину. Смерть від асфіксії в результаті здушування шиї руками настає дуже швидко, протягом декількох хвилин, тобто пошкодження на шиї утворилися за кілька хвилин (1 2, максимум 5 хвилин в залежності від ступеня здушування шиї) до настання смерті. Інші ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, тобто до здушування шиї руками, що на думку суду свідчить про застосування фізичного насилля під час зґвалтування. Виявлена при гістологічному дослідженні м`яка странгуляційна борозна шиї, зі слабко вираженими ознаками компресії, може свідчити про те, що в агональному періоді, чи безпосередньо після настання смерті, на шию накладалася петля з м`якого матеріалу.
Виявлений крововилив в слизову предвір`я піхви не відноситься до розряду пошкоджень і тому не мають критеріїв встановлення ступеня тяжкості, але може вказувати на будь-які маніпуляції в області полових органів. Не виключено також, утворення цього крововиливу при статевому контакті (Т. 2 а.с. 276 267).
За висновком експерта № 34-Д від 13 лютого 2014 року, слід пальця руки на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 39х45 мм, який вилучений з місця події, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_8 (Т.2, а.с.276-292)
Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 144 від 17.02.2014 року, в трьох тампонах з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_12 , виявлена сперма, походження якої не виключається від ОСОБА_8 (Т. 2 а.с.295 298).
У висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 228 від 10.04.2014 року, зазначено, що сліди сперми та клітин на тампонах з вагінальним вмістом потерпілої ОСОБА_12 походять від ОСОБА_12 і ОСОБА_8 (Т. 2 а.с. 301 305).
Як слідує із висновку молекулярно-генетичної експертизи № 125 від 04.03.2014 року, генетичні ознаки клітин піднігтьового вмісту з рук потерпілої ОСОБА_12 , та клітин піднігтьового вмісту з рук ОСОБА_8 є змішаними і містять генетичні ознаки визначені у зразках крові потерпілої ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (Т. 3 а.с. 41 47).
Відповідно до вироку Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 20.04.1999 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 22.07.1999 року,- ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 196-1 ч. 2, 117 ч. 4, 93 а, ж КК України (Кодекс в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі, звільнений по відбуванню покарання 23.10.2013 року (Т-3 а.с.110-117).
Речовими доказами , на яких накладено арешт відповідно до ухвал слідчого судді (Т-2 а.с. 226, 153, 119-129).
Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 29 від 18.03.2014 року, - ОСОБА_8 в момент скоєння злочину не страждав хронічним психічним розладом, іншим хворобливим психічним розладом, в тому числі тимчасовим хворобливим психічним розладом, і міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_8 не страждає будь-яким хронічним психічним розладом чи іншим хворобливим психічним розладом. За своїм психічним станом здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, і давати по ним пояснення. Примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 3 а.с.69 74).
Вирішуючи питання про допустимість доказів - протоколу слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_8 , суд присяжних визнає їх допустимими доказами з наступних підстав.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається судом допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_8 стверджував про застосування щодо нього співробітниками міліції заходів фізичного та психологічного впливу, що змусило його під час слідчого експерименту оговорити себе у скоєнні кримінальних правопорушень.
Проте, під час слідчого експерименту, який проводився із участю захисника ОСОБА_50 та понятих, ОСОБА_18 розповідав та показував , як вчинив злочин, без будь-якого тиску, про що повідомили в судовому засіданні поняті в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_48 , крім того, ОСОБА_8 мав можливість поскаржитися захиснику на дії працівників міліції, а також мав реальну можливість заявити про те прокуророві, або ж суду при обранні запобіжного заходу.
Крім того, в матеріалах відсутня відповідна письмова заява обвинуваченого, в якій би він повідомляв про факт застосування до нього з боку працівників міліції після затримання заходів фізичного та психологічного впливу, з метою спонукання до дачі ним зізнавальних свідчень. В судовому засіданні ОСОБА_18 надав скаргу, яка була направлена Генеральному прокурору України, із якої вбачається, що він в цілому не згоден із діями міліції, прокуратури та суду.
Неспроможними є доводи захисника про недопустимість доказів у виді судових експертиз, названих захисником, з мотивів неналежного відібрання біологічних зразків у ОСОБА_18 , вказуючи на те, що він письмову згоду на те не давав, а відповідна ухвала слідчого відсутня.
Вирішуючи питання про допустимість доказів протоколів отримання зразків крові, нігтів, волосся у ОСОБА_18 для експертизи та відповідно судово-медичних імунологічних експертиз, молекулярно-генетичних експертиз, суд присяжних визнає їх допустимими доказами з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст. 245 КПК, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу - (освідування особи), частиною 3 якою визначено, що перед початком освідоцтвування особі, яка підлягає освідоцтвуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідоцтвування, а в разі відмови освідоцтвування проводиться примусово. В судовому засіданні було встановлено, що відбирання біологічних зразків у ОСОБА_8 здійснювалося на підставі постанови прокурора, ОСОБА_51 не відмовлявся від надання біологічних зразків, написання письмової заяви про згоду чи відмову КПК України не вимагає, крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_52 зазначав, що ОСОБА_18 надав зразки добровільно.
Пояснення ОСОБА_18 про те, що працівники міліції при його затриманні, із будинку взяли шапку та підкинули в будинок Пілецької, суд не приймає до уваги оскільки допитані неповнолітні свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_31 , які були на місці події до приїзду працівників міліції, повідомляли, що шапка із полосками була в будинку.
У суду не виникло сумнівів щодо свідчень, які надавав в судовому засіданні ОСОБА_16 , який пояснював, що 11 лютого 2014 р. після п`яти годин вечора ОСОБА_18 вже не було і більше він не повертався, його покази узгоджуються із показами інших свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_15 , тому пояснення ОСОБА_8 щодо неправдивості його свідчень, суд не приймає до уваги.
Твердження ОСОБА_18 щодо неповноти судового слідства, зокрема, про те, що із хрестика, який був зірваний із шиї покійної та із платка, яким вона була задушена, не зняті відбитки пальців, суд не приймає до уваги, оскільки експерт, який працює на місці вчинення злочину знімає слід рук із тих предметів, де сліди залишилися.
Пояснення ОСОБА_18 про те, що призначена молекулярно-генетична експертиза була первоначально направлена експертам в Одеську область, а оскільки висновки не підійшли , тому була направлена експертам в Миколаївську область та експертиза підроблена, суд присяжних не приймає до уваги, оскільки як видно із постанов про призначення молекулярно-генетичної експертизи вони були призначені майже відразу після вчинення злочину -17 лютого 2014 року, які доручені експертам НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області /а.к.п.39,51/, зазначені експертизи виконані 4 березня 2014 р. та 5 березня 2014 р., чинним законодавством не міститься обмежень щодо направлення експертиз на виконання в іншу область, як правило експертиза доручається тим експертам, де менша завантаженість.
Думка обвинуваченого щодо направлення кримінального провадження на досудове розслідування не є слушною, оскільки кримінальним процесуальним кодексом України направлення кримінального провадження на додаткове розслідування не передбачено.
Посилання обвинуваченого на те, що він не причетний до злочину вчиненого відносно ОСОБА_12 , суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються вище дослідженими у судовому засіданні доказами, а відтак суд визнає ці посилання обвинуваченого необґрунтованими та безпідставними, та такими, що дані з метою уникнення відповідальності.
Вищенаведені докази приводять суд до впевненості, що скоєними діями ОСОБА_8 скоїв злочини, які підлягають кваліфікації за:
- ст. 309 ч. 1 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;
- ст. 152 ч. 4 КК України, що кваліфікується як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене повторно, що спричинило особливо тяжкі наслідки;
- ст. 115 ч. 2 п.п. 10, 13 КК України, що кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із зґвалтуванням, скоєне особою, яка раніше скоїла умисне вбивство.
Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючих обставин суд не вбачає.
Відповідно до ст. 67 КК України, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить те, що він скоїв злочин відносно особи похилого віку, до яких відносяться особи, які досягли пенсійного віку відповідно до ст. 10 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, а покійній було 66 років, крім того, злочин вчинено особою в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду та міри кримінального покарання для обвинувачуваного, суд враховує ступінь важкості скоєних злочинів, його особистість, характеристику з місця проживання, та з виправної колонії, де обвинувачуваний відбував останнє покарання, та яка являється негативною (Т-2 а.с.82,83), раніше судимий, обставини, які обтяжують покарання та відсутність пом`якшуючих обставин.
При таких обставинах суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховування обвинуваченого у умовах тривалої ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 тримання під вартою залишити без змін.
Судові витрати за проведення експертиз, відповідно до вимог ст. ст. 122 ч. 2, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, суд присяжних, -
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч. 1, 152 ч. 4, 115 ч. 2 п.п. 10, 13 КК України, і призначити йому покарання:
за ст. 309 ч. 1 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;
за ст. 152 ч. 4 КК України у вигляді чотирнадцять років позбавлення волі;
за ст. 115 ч. 2 п.п. 10, 13 КК України - п`ятнадцять років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 п. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,- остаточно призначити ОСОБА_8 покарання 15 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без зміни,- тримання під вартою, а відбуття покарання починати рахувати з моменту затримання - з 12 лютого 2014 року.
Речові докази черевики чорного кольору, светр сірого кольору, куртку чорного кольору, шапку, футболку сірого кольору, труси, які були вилучені у ОСОБА_18 та які знаходяться на зберіганні в Балтському РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно квитанції № 47 повернути ОСОБА_8 за належністю. Інші речові докази, які знаходяться на зберіганні в Балтському РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно квитанції № 47, 49 (Т-2 а.с. 124-129) знищити, після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особи, які перебувають під вартою з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2
Присяжні: ОСОБА_3
ОСОБА_53
ОСОБА_5