ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0005913 від 25.11.2015 року, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 12.08.2011 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст..70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 03.01.2014 року постановою Балакліївського районного суду Харківської області від 26.12.2013 року умовно-достроково з не відбутим строком 1-н рік 7-м місяців 16 днів, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2015 року, приблизно о 14-30 години, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля автомобілю «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , 1985 року випуску, припаркованого біля другого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою, наявної у нього, заздалегідь заготовленої викрутки, шляхом вільного доступу, через відкриті двері автомобілю, таємно викрав газовий редуктор, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 05/12 від 07.12.2015 року вартістю 280 гривень, бензонасос вартістю 200 гривень, кришку трамблера з проводами вартістю 200 гривень, повітряний фільтр вартістю 25 гривень, карбюратор «ДААЗ» вартістю 525 гривень, омивач стекол вартістю 70 гривень, дзеркало заднього виду вартістю 30 гривень та сонячний козирок вартістю 78 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_4 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном надалі на свій розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 1408 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини час, місця, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що вартість таємно викрадених ним 24.11.2015 року, приблизно о 14-30 години, з автомобілю «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , припаркованого біля другого під`їзду, будинку № 128 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, за допомогою заздалегідь приготовленою ним викрутки, через

відкрити двері автомобілю, а саме: газового редуктора, бензонасоса, кришки тумблера з проводами, повітряного фільтру, карбюратора, омивача стекол, дзеркала та сонячного козирка, він у добровільному порядку відшкодував потерпілому у повному обсязі, що було підтверджено у суді потерпілим ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою, та знаходження у скрутному матеріальному становищі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину 24.11.2015 року, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений судимий 12.08.2011 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст..70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 03.01.2014 року постановою Балакліївського районного суду Харківської області від 26.12.2013 року умовно-достроково з не відбутим строком 1-н рік 7-м місяців 16 днів, офіційно не працевлаштований, з 2015 року перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: полі наркоманія, вживання без залежності. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає, та характеризується задовільно.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75,ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового слідства та суду не обирався.

Потерпілим цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч.1 п.п.2, 3ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: газовий редуктор, бензонасос, кришку трамблера з проводами, повітряний фільтр, карбюратор «ДААЗ», омивач стекол, дзеркало заднього виду та сонячний козирок, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1