АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 11-27/11
Справа № 11-27/11 Головуючий в 1-й інстанції: Смирнов Г.С.
Категорія ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 186, Доповідач: Пляс М.Г.
ч.1 ст. 187 КК України
УХВАЛА

іменем України

18 січня 2011 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Пляса М.Г.,

суддів Ковальової Н.М., Калініченка І.С.,

з участю прокурора Чередніченко Є.Г.,

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 01 жовтня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий 05.12.1996 року Бериславським районним судом за ч.2 ст.101 КК України на 9 років позбавлення волі, звільнений 23.10.2004 року у зв'язку з відбуттям строку покарання,

засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

ч.1 ст.187 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

Строк відбування покарання з 04.12.2006 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- потерпілого ОСОБА_2 645грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- Херсонського бюро СМЕ 970,86грн. за проведення експертизи;

- НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області 156,92грн.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за вчинення таких злочинів.

29 липня 2005 року близько 21 год. на березі річки Дніпро біля с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_3, спричинивши потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді відкритого двостороннього перелому нижньої щелепи.

Він же, 28 листопада 2006 року близько 22 год. 30 хв., знаходячись у туристичному туалеті, розташованому в кінці перону залізничного вокзалу станції рсон, умисно, відкрито, із застосуванням насильства, яке виразилося в нанесенні ударів рукою в обличчя й ногами по тулубу, заволодів належними ОСОБА_2 більним телефоном "Нокиа-1101", курткою, окулярами, та іншим майном, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 645 гривен.

Крім того, він же, 04 грудня 2006 року близько 05 год. 30 хв. в районі будівлі пошти на залізничному вокзалі станції Херсон, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, погрожуючи застосуванням ножа, відкрито вчинив напад на ОСОБА_4 з метою заволодіння його майном, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у виді порізів обличчя та правої кисті, які виникли від ковзної дії ножа.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність своєї вини за

ст.122 ч.1 КК України, вказує на незаконність та необґрунтованість вироку в частині

його засудження за ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.1 КК України. Вважає, що його вина у вчиненні

зазначених злочинів недоведена. Стверджує, що справа судом розглянута однобічно,

необ'єктивно, без допиту потерпілого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, понятих,

експерта, чим порушено його право на захист, що є істотним порушення вимог

кримінально-процесуального закону. Суд обґрунтував вирок на доказах, зібраних на

досудовому слідстві, які не були досліджені у судовому засіданні. Судом було

відхилено його клопотання про фіксацію судового процесу з допомогою технічного

засобу і не роз'яснено причину такої відмови. Просить обмежити його покарання

відбутим строком, протягом якого він перебуває під вартою.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржується.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без зміни, останнє слово ОСОБА_1, в якому він просив скасувати вирок щодо нього в частині засудження за ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.1 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину та призначити йому покарання за ст. 122 ч.1 КК України, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.87 КПК України на вимогу хоча б одного учасника судового розгляду справи або за ініціативою суду у суді першої чи апеляційної інстанції здійснюється повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Однак, ці вимоги кримінально-процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

В матеріалах справи (т.2 а.с. 202, 375) є два письмових клопотання підсудності ОСОБА_1 про повну фіксацію судового процесу з допомогою технічних засобів.

Після скасування апеляційним судом останнього вироку справа була направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Однак при новому розгляді справи суд, не роз'яснивши ОСОБА_1 положення ст.87 КПК України, оскільки він раніше заявляв клопотання про фіксацію судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, і не з'ясувавши його думку з приводу цих клопотань, розглянув справу без здійснення повного фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу. При цьому, будь-які дані про те, що ОСОБА_1 відмовився від цих клопотань при новому розгляді справи, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок належить скасувати, якщо перебіг судового процесу у передбачених цим Кодексом випадках не фіксувався технічними засобами.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд при розгляді справи допустив істотні порушення кримінально-процесуального закону, внаслідок чого вирок суду не можна визнати законним, і згідно з вимогами ст.ст.367, 370, 374 КПК України такі порушення є підставою для його скасування з поверненням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, суду необхідно ретельно дослідити зібрані у справі докази, перевірити позицію захисту ОСОБА_1 про його непричетність до інкримінованих злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.1 КК України, та в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м.Херсона від 01 жовтня 2010 року

відносно ОСОБА_1 - скасувати, а справу повернути на новий

судовий розгляд у той же суд, але в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 - тримання під вартою - залишити без зміни.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_6

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом: ОСОБА_6