Справа № 591/7533/15-к
Провадження № 1-кс/591/2177/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Суми клопотання Слідчого в ОВС СВ Прокуратури Сумської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000057 про відсторонення від посади Начальника Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.343, ч.1 ст.396, ч.1 ст.364, ч.3 ст.27 ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з узгодженим прокурором клопотанням, в якому просить відсторонити ОСОБА_5 від посади Начальника Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області строком на 2 місяці.

Оскільки підозрюваний може негативно вплинути на процес розслідування, зокрема шляхом впливу на свідків та учасників провадження, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, слідчий в поданому клопотанні просить відсторонити його від займаної посади.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази подані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом №139 о/с від 28.06.2014 ОСОБА_5 призначений на посаду начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області (далі Сумський МВ), на якій працював до 21.08.2015 до моменту звільнення із вказаної посади.

Починаючи з серпня 2015 року ОСОБА_5 обіймає посаду начальника Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Слідчим відділом прокуратури Сумської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 16.09.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.343, ч.1 ст.396, ч.1 ст.364,

ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні наданою йому владою та службовим становищем працівника міліції і начальника органу внутрішніх справ посадою начальника Сумського МВ, умисно, всупереч інтересам служби та в інтересах третіх осіб ОСОБА_7 і осіб, які незаконно видобували корисні копалини у вказаному місці в м. Суми, з метою отримання ними неправомірної вигоди у вигляді протиправного доходу від реалізації незаконно видобутого піску, а також надання їм можливості залишити місце події і приховати сліди злочину до прибуття на місце вчинення злочину слідчо-оперативної групи, а також з метою перешкодити виконанню службових обов`язків ОСОБА_8 , втрутився в його діяльність, як працівника правоохоронного органу, шляхом надання останньому незаконного наказу не направляти негайно після отримання повідомлення слідчо-оперативну групу Сумського МВ на місце події, тим самим змусивши його порушити вимоги ст.ст. 5, 10 Закону України «Про міліцію», п.п. 2.1, 2.8 Інструкції №940 та п.п. 6.1, 6.1.2 наказу МВС №181.
Крім того, 30.12.2014 о 18 год. 46 хв. оператору лінії «102» Сумського МВ УМВС України в Сумській області надійшло повідомлення від чергового СФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» ОСОБА_9 про те, що по проспекту Шевченка, 7, в м. Суми, у магазині «Продукти» невідома особа погрожувала продавцю предметом, схожим на пістолет, при цьому забрала 20 гривень та зникла з місця злочину. ОСОБА_5 з метою покращення статистики у роботі правоохоронного органу вчинив шляхом надання вказівок черговому Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказівок з приводу приховання особливо тяжкого злочину розбою.
Також, ОСОБА_5 сукупністю своїх зазначених дій, спрямованих на приховування особливо тяжкого злочину, спрямував дії підпорядкованих працівників, які безпосередньо здійснювали прийняття і реєстрацію повідомлення про злочин та перевірку за матеріалами, зібраними слідчо-оперативною групою на місці події, на внесення до відповідних службових документів завідомо неправдивих відомостей про суть отриманого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та обставини події, тобто на вчинення службового підроблення офіційних документів підпорядкованими йому працівниками Сумського МВ.
Так, внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 працівниками
Сумського МВ 30.12.2014 складений рапорт від імені чергового Сумського МВ
ОСОБА_10 , який містив завідомо неправдиві для ОСОБА_5 відомості про зміст отриманого оператором лінії «102» повідомлення від чергового ТОВ «Венбест» про вчинення розбою із застосуванням вогнепальної зброї у магазині «Продукти» на проспекті Шевченка, 7 у м. Суми, а саме не містив інформації про те, що нападник погрожував потерпілій вогнепальною зброєю. Вказаний рапорт підписаний від імені чергового Сумського МВ ОСОБА_10 та став підставою для внесення зазначених неправдивих відомостей до ІПС «АРМОР» МВС України, у зв`язку з чим є офіційним документом.
Крім того, усічні 2015 року ,працівниками Сумського МВ складений від імені старшого оперуповноваженого ВКР Сумського МВ ОСОБА_12 висновок про результати перевірки за вказаним повідомленням про вчинення злочину, у який внесені завідомо неправдиві для ОСОБА_5 відомості про обставини вчинення злочину.
02.11.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України (а.с.13 - 21).
Під час розгляду клопотання суд повинен врахувати, зокрема, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 157 КПК України).
Достатність доказів або наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (Рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суд виходить з того, що поняття «достатності доказів» є відмінним від їх достовірності.

Достатність доказів утворюють належні, допустимі докази. При чому, із усіх можливих фактичних даних належними можуть бути лише ті, які знаходяться в необхідному зв`язку з обставинами, які підлягають доказуванню.

Визначення допустимості пов`язано з вирішенням питання про те, чи передбачено законом дане джерело відомостей про факти, чи дотримано вимог його виявлення, закріплення і як вплинули на достовірність відомостей процесуальні порушення, якщо вони були допущені.

Одночасно, суд зобов`язаний перевірити, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).

В даному випадку, в ході вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а не запобіжного заходу перевіряється обґрунтованість підозри щодо самого факту, події злочину, а не обґрунтованість підозри у вчиненні даного злочину конкретною особою.

Тобто, при перевірці такої обґрунтованості суд повинен перевірити обставини настання події злочину та причетність особи до обставин кримінального правопорушення.

З метою підтвердження достатності зібраних слідчим доказів, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, обґрунтованості події злочину суду надано протоколи допиту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.25-30), які розповідають про події описаних в повідомленні про підозру кримінальних правопорушень, вказують на ОСОБА_5 як безпосереднього учасника протиправних дій та особу, яка використовувала службове становище з метою впливу на потерпілу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , власника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_11 вказує, що ОСОБА_5 дійсно намагався використати знайомство потерпілого з ОСОБА_14 в особистих цілях.

Такі покази свідка узгоджуються зі свідченнями ОСОБА_13 , яка повідомила, що саме за вказівкою ОСОБА_14 вона підписала пояснення, складені за неї працівниками міліції.

В сукупності дані покази узгоджуються з матеріалами ОТЗ (а.с.44-48), з телефонної розмови ОСОБА_5 вбачається, що останній висловлює побажання стосовно не фіксування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З метою доведення підозри у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України слідчому судді надано матеріали ОТЗ (а.с.36-43), з яких вбачається обізнаність ОСОБА_5 про незаконний видобуток піску на території м. Суми, надання з використанням службових повноважень вказівок черговому СМВ УМВС України в Сумській області несвоєчасного направлення слідчої групи на місце події, узгодження протиправних дій із ОСОБА_7 .

З огляду на наявність вказівки про санкціонування проведення ОТЗ слідчим суддею суду апеляційної інстанції, попередження потерпілих про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, стороною захисту не спростовано обґрунтованість вказаних доказів.

Отже, на виконання вимог п.3 ч.2 ст.155 КПК України суду доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.343, ч.1 ст.396, ч.1 ст.364, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що на даній стадії процесу недопустимою є оцінка достовірності наданих прокурором доказів, аналіз наявності в діях підозрюваної складу злочину, з`ясування умислу, мотивів вчинити злочин або інших елементів його складу.

Водночас, суд виходить з того, що доведеність пред`явленої підозри є лише однією з підстав відсторонення особи від посади.

Визначальний характер має доведення вимог п.6 ч.2 ст.155 КПК України, а саме виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний саме перебуваючи на посаді:

?знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування;

?незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження;

?протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

З аналізу даної правової норми слідчий суддя доходить висновку, що наявність вказаних ризиків повинно обумовлюватись владними повноваження підозрюваного, службове становище та компетенція якого створює реальні та об`єктивні передумови перешкоджання досудовому розслідуванню у зазначений спосіб.

Обсяг пред`явленої підозри обмежується протиправними діями, які мали місце на території м. Суми. Слідчий та прокурор не заперечували, що саме на території м. Суми можуть перебувати речі, які мають доказове значення.

Всі співробітники правоохоронних органів, які є свідками або потерпілими по даному кримінальному провадженню не перебувають у підлеглому чи підконтрольному відносно ОСОБА_5 становищі.

Компетенція Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області не поширює чинність на територію м. Суми, що виключає можливість впливу на учасників провадження саме за рахунок владних повноважень.

Заборона спілкування зі свідками та потерпілими може бути застосована в рамках вирішення питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, виходить за межі компетенції слідчого судді при вирішенні питання про відсторонення особи від посади.

Ризик впливу на свідків незаконними засобами в розумінні п.6 ч.2 ст.155 КПК України повинен обумовлюватись саме перебуванням особи на відповідній посаді.

Таким чином, суду не доведено яким чином, перебуваючи на посаді керівника органу внутрішніх справ у м. Конотоп ОСОБА_5 може впливати на перебіг кримінального провадження №0000057.

Суд критично оцінює позицію прокурора стосовно продовження протиправної діяльності у м. Конотоп, оскільки на підтвердження зазначених обставин надано лише витяги з ЄРДР, які містять лише загальний виклад обставин події кримінальних правопорушень, попередню правову кваліфікацію злочину, тобто не мають достатнього доказового значення, що повинно бути доведеним з огляду на положення п.2 ч.2 ст.157 КПК України.

Не віднесено також до компетенції слідчого судді вирішення питання про відповідність ОСОБА_5 займаній посаді через фактичні обставини злочинів, в яких підозрюється особа, на чому наголошував прокурор.

Оскільки, дані обставини можуть бути враховані роботодавцем і лежать в площині трудових відносин працівниками правоохоронного органу.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи наданий стороною захисту Наказ ГУ Національної поліції в Сумській області №41о/с від 20.11.2015 року про перебування ОСОБА_5 у відпустці до 19.12.2015 року та покладення на цей період виконання обов`язків Начальника Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області на іншу особу, суду не доведено яке саме завдання та мета досудового розслідування будуть досягнуті за рахунок відсторонення особи від посади.

Слідчому судді не надано повноважень застосовувати заходи забезпечення кримінального провадження на майбутнє, доводи сторони обвинувачення щодо можливості відклику підозрюваного з відпустки носять характер припущень.

В силу ст.11 КПК України, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч.5 ст.16 КПК України).

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором та слідчим не доведено, що відсторонення від виконання посадових обов`язків, з огляду на межі досудового розслідування відповідає ступеню втручання в права людини, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154-157 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Слідчого в ОВС СВ Прокуратури Сумської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000057 про відсторонення від посади Начальника Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту вручення її підозрюваному, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1