УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1815/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, мешканця АДРЕСА_1 ,
визнаного невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та виправданого за недоведеністю вини у вчиненні злочину.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7
За версією досудового слідства, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 10.11.2013 року о 17 год. 30 хв., після вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою слідством особою у приватному будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин став висловлювати на адресу ОСОБА_10 погрози та образи, внаслідок чого ОСОБА_10 вийшов з будинку.
ОСОБА_7 пішов слідом і перебуваючи у дворі будинку, за допомогою заздалегідь заготовленого предмета - дерев`яної палиці, яку взяв у будинку, наніс декілька ударів в живіт ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота, розриву селезінки, що призвело до внутрішньої черевної кровотечі, обширного заочеревного крововиливу, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
За результатами розгляду кримінального провадження суд визнав ОСОБА_7 не винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та виправдав, за недоведеністю вини у вчиненні злочину.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати виправдувальний вирок та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання та призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Врахувати строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 17.02.2014 року по 12.08.2014 року.
Прокурор вважає вирок суду незаконним, необгрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що суд виправдав обвинуваченого ОСОБА_7 з підстави, не передбаченої кримінально процесуальним законом.
На думку прокурора, висновки суду щодо порушення досудовим розслідуванням права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист є надуманими, оскільки захисник був залучений і в подальшому ОСОБА_7 виявив бажання захищати себе самостійно, що підтверджується протоколом роз`яснення права на захист.
Вважає, що слідчий експеримент з участю пойнятої громадянки ОСОБА_12 проведений без порушення вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, оскільки вона на час проведення слідчої дії не була співмешканкою обвинуваченого.
Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги, як доказ, розписку потерпілого про отримання ним від ОСОБА_7 грошей в сумі 15 000 грн. і відповідно до якої, він претензій до останнього не має.
Прокурор також не погоджується з висновком суду про визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення особи для впізнання, оскільки під час проведення зазначених слідчих дій ОСОБА_7 впізнали свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 прямо вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка виводила ОСОБА_10 з його домоволодіння. Досудове слідство проведено легітимним органом, оскільки вчинення злочину почалося за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , тому підслідність прокурором не змінювалась.
Зазначає, що суд не врахував факт зміни показів у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_17 , порівняно з тими, які були дані ними під час досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників кримінального провадження колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, має бути зазначено формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення та мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та положення закону, якими керувався суд.
Під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 зазначені вимоги належним чином виконані не були, заявлений прокурором свідок ОСОБА_18 судом не допитаний, свідок ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_10 також не допитані у порядку, передбаченому ч. ч. З, 4 ст. 96 КПК України, щодо їх попередніх показань про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, які повністю не узгоджуються з показаннями в суді.
Вказане свідчить, що в судовому засіданні не досліджувалися матеріали досудового слідства відповідно до вимог закону, всебічно не перевірялися причини істотних суперечностей між показаннями потерпілого, обвинуваченого і свідків даними під час досудового слідства та їх свідченнями в суді. Оскільки суперечності в показаннях були істотними, стосувалися предмета доказування, суд першої інстанції не з`ясовував причину зміни показів, ретельно не перевірив і не дав їм належну оцінку.
Внаслідок допущеної неповноти судового слідства не перевірені доводи обвинувачення про вчинення саме ОСОБА_7 противоправних дій, наслідком яких є виявлені у потерпілого тілесні ушкодження. Тому, висновок суду про недоведеність вини у вчиненні злочину ОСОБА_7 , є передчасним.
Таким чином судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Є також слушним зауваження прокурора про те, що суд всупереч положенню ч. 1 ст. 373 і п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України виправдав ОСОБА_7 з підстав, не передбачених законодавством за недоведеністю вини у вчиненні злочину, оскільки вказана судом підстава не передбачена діючим кримінально процесуальним законодавством.
Апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення за результатами апеляційного розгляду та відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 КПК України виконати вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в ухвалі суду від 06 жовтня 2015 року, які є обов`язковими для суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 224-227), оскільки судом першої інстанції, що вказано вище, не досліджувалися окремі обставини встановлені під час кримінального провадження.
За наведених обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України, судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Крім того, перевіряючи доводи прокурора апеляційний суд намагався використати запис судового процессу фіксований за допомогою технічних засобів.
Однак, фіксація судового засідання 15 травня 2014 року відбулася неякісно, внаслідок чого більша частина запитань прокурора і відповідей обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_19 зафіксована не якісно, не прослуховується, що позбавляє апеляційний суд можливості належним чином перевірити доводи учасників судового розгляду.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, яке є підставою для безумовного скасування судового рішення, вважається відсутність у матеріалах провадження технічного носія інформації.
Зазначена обставина також є підставою для скасування вироку суду з призначенням нового розгляду, відповідно до ст. 415 КПК України.
Під час нового розгляду суд першої інстанції повинен перевірити доводи апеляції прокурора про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, виконати вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в ухвалі суду від 06 жовтня 2015 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000649 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Житомирської області: