Справа № 1-56/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г

з участю секретаря Чичоти В.О.,

прокурора Рубан О.Б.,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Чернігів ської області, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, рані ше судимого за ч.З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК Украї ни, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді З /трьох/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі постановою Ленінського районного суду м. Пол тави від 20 грудня 201О року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 2 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи належним чином ознайомлений з обмеженнями адміністративного на гляду, встановленого останньому постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04.03.2011 року, з метою від його ухилення, в період з 22.05.2011 року по 05.06.2011 року, самовільно залишив місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Своїми умисними діями, що виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_1, вчинив злочин, передбачений ст.395 КК Укра·іни.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні визнав част ково, беззаперечно підтвердивши факт самовільного залишення ним місця проживання з метою ухилення від адмініс тративного нагляду, категорично заперечуючи лише тривалість своєї відсутності за вище зазначеною адресою. Жод них доказів на підтвердження поважності причин зміни місця проживання та не повідомлення в зв'язку з цим праців ників міліції Варвинського РВ УМВС, підсудним на розгляд суду надано не було і в судовому засіданні не здобуто.

Аналізуючи показання підсудного ОСОБА_1, надані ним в ході судового засідання, суд приходить до ви сновку, що всі вони, хоча й містять у собі заперечення скоєння умисних протиправних дій із його боку щодо самовіль ного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, проте не дозволяють суду взяти 1х за основу правдивого пояснення ним подій, оскільки, спростовуються матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами.

Більш того, не зважаючи на часткове заперечення підсудним вини в пред'явленому обвинуваченні, з усіх на даних суду доказів, у тому числі і показань підсудного, отриманих як у ході досудового, так і в ході судового слідства, беззастережно слідує, що обставини скоєння ним злочину достовірно встановлені судом та підтверджуються пока заннями свідків, іншими, нижче зазначеними, перевіреними в судовому засіданні доказами .

Так, допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_2 надав показання, що підсудний ОСОБА_1 з 22 травня 2011 року по 5 червня 2011 року проживав в його будинковолодінні в с. Нова Гребля Прилуцького району, допомагав по господарству. Щодо причин та мотивів ухилення підсудного від адміністративного нагляду свідку дос теменно нічого не відомо.

Допитаний в якості свідка в ході досудового слідства ОСОБА_2, показання якого були оголошені та досліджені в судовому засіданні, надавав аналогічні показання за своїм змістом /а.с.22-23/.

Допитана в ході судового засідання свідок ОСОБА_3 надала показання, що вона працює на посаді сільсько го голови с. Богдани Варвинського району, а підсудний ОСОБА_1 є її односельчанином. В період часу з

22.05.2011 року по 05.06.2011 року підсудний перебував за межами села Богдани Варвинського району. Аналогічні показання за своїм змістом надані свідком і в ході досудового слідства /а.с.18-19/.

Допитана в ході судового засідання свідок ОСОБА_4 надала показання, що підсудний ОСОБА_1 є її

братом. Останній, повернувшись з місць позбавлення волі, почав проживати в її господарстві за адресою с. Богдани аул. Шлях 21. Свідку було відомо, що її братові було встановлено адміністративний нагляд з рядом обов'язків та об межень. В період часу з 22.05.2011 року по 05.06.2011 року підсудний ОСОБА_1 вдома не перебував, причини його відсутності свідку не відомі.

Допитана в якості свідка в ході досудового слідства ОСОБА_4, показання якої були оголошені та досліджені в судовому засіданні, надавала аналогічні показання за своїм змістом /а.с.20-21/.

Допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_5 надав показання, що він працює ДІМ Варвинського РВ ВС, в обов'язки якого входило зокрема іздійснення контролю за дотриманням встановлених обмежень адміністра- вно піднаглядним ОСОБА_1 Свідок підтвердив, що незважаючи на обов'язок підсудного ОСОБА_1 з'явитись на реєстрацію 03.06.2011 року до Варвинського РВ УМВС, останній встановлене обмеження проігнорував, п оважності причин неявки не повідомив. Аналогічні показання за своїм змістом надані свідком і в ході досудового слідства /а.с.24-25/.

Підтвердженням належної поінформованості ОСОБА_1 про встановлений постановою Варвинського районного суду від 04.03.2011 року адміністративний нагляд, є його особистий підпис, що засвідчує як факт отриман ня останнім вище зазначеного процесуального рішення, так і усвідомлення ним про встановлені судом обмеження ta.c.34/. Не зважаючи на часткове невизнання та заперечення своєї вини підсудним ОСОБА_1 у пред'явленому обвинуваченні за ст.395 КК України в ході судового слідства та повне визнання і щире каяття останнього в ході судових дебатів, суд приходить до висновку, що обставини скоєння даного злочину підсудним, що виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно встановлені судом, п:авністю підтверджується показаннями самого підсудного ОСОБА_1, даних ним в ході досудового слідства в

якості обвинуваченого, його ж аналогічними та послідовними показаннями щодо обставин скоєння ним інкриміновано

o йому злочину в судовому засіданні, показаннями допитаних свідків, що в своїй сукупності узгоджуються між собою. 1

Крім того вина підсудного ОСОБА_1 також підтверджується і іншими доказами по справі: рапортами рацівників міліції /а.с.9-13/, реєстраційним листом /а.с.14/ , листком контролю за дотриманням установлених обмежень піднаглядним /а.с.17/, постановою Варвинського районного суду від 04.03.2011 року про встановлення адмініст ративного нагляду підсудному ОСОБА_1М./а.с.34/ .

Оцінюючи зібрані та перевірені докази , суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред'явлене підсуд ому ОСОБА_1, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його ії, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, органами досудового слідства за ст.395 КК України, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду Укра"іни від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обрунтова ності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від по карання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, підсудного ОСОБА_1 за попереднім вироком 18.09.2008 року було засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі /а.с.35/, а постановою Ленінського районного суду м. Полтави від

29.12.201О року його було звільнено умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 02 дні.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", невідбутою частиною покарання за поперед нім вироком слід вважати, зокрема, частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково

/ст.ст.81, 107 КК/.

Злочин, за який засуджено ОСОБА_1 у даній кримінальній справі, він вчинив під час невідбутої частини покарання, призначеного йому за попереднім вироком, яка становить, як свідчать матеріали кримінально'і справи, 1 рік 1 місяць 02 дні. Відповідно до п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

При вирішенні питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, його вік та сімейний стан, обставини вчинення злочину, відомості про притягнення підсудного до адміністративно'і та кримінальної відповідальності, негативну характеристику за місцем проживання, враховуючи його ставлення до вчиненого та остаточне визнання підсудним своєї вини та щире ка яття, які суд визнає як пом'якшуючі відповідальність обставини, за наявності обставини, які обтяжує покарання - ре цидив злочинів, зваживши на всі фактори у їх сукупності, приходить до висновку, про необхідність призначення пока рання у виді арешту, в межах інкримінованої йому статті, з послідуючим частковим приєднанням до даного покарання евідбуто'і частини покарання за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 18.09.2008 року відповідно до вимог ст.71, ч.4 ст.81 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу у відношенні підсудного ОСОБА_1, до набрання вироком за конно'і сили, залишити без змін - взяття під вартою.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Варвинського ра йонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2008 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 1 /одного/ року 3 /три/ місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 23.11.2011 року - з моменту його фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити у виді взяття під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області на протязі 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Варвинськоrо районного суду ОСОБА_6