ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Справа №1-145/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю прокурора: Михалевич Н.І.

підсудного: ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, такого, що не є інвалідом, депутатом, постраждалим від аварії на ЧАЕС, раніше не судимого

за ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Мешканець с.Троковичі Черняхівського району ОСОБА_1 з березня 2009 року по даний час злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням Черняхівського районного суду від 21.12.2001 року аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4: ніде не працює, працевлаштуванням не займається, жодної допомоги на утримання дітей не надає, на попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність не реагує.

Станом на 01.06.2010 року заборгованість по сплаті аліментів складала 17317,26 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю і пояснив, що дійсно після винесення судом рішення про сплату аліментів він їх сплачував частково, в подальшому своїм працевлаштуванням не займався, в той час як працював неофіційно аліменти теж не сплачував. Підтвердив, що державним виконавцем неодноразово попереджався про можливу кримінальну відповідальність за це. Також зазначив, що має присадибну ділянку, паї, на яких нічого не вирощує. Після порушення кримінальної справи став частково сплачувати аліменти.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що підсудний більше року не сплачує аліменти, присадибні ділянки не обробляє, роботи не шукає. Після порушення кримінальної справи частково став сплачувати аліменти, однак заборгованість не погасив.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює у відділі ДВС Черняхівського РУЮ і в нього на виконанні знаходиться виконавчий лист Черняхівського райсуду про стягнення аліментів з підсудного на користь потерпілої. Підсудний ігнорував попередження про кримінальну відповідальність, не вживав заходів до працевлаштування, чим злісно ухилявся від сплати аліментів.

Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 21.12.2001 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати на користь потерпілої аліменти на утримання дітей (а.с.29).

Згідно з довідкою-розрахунком ВДВС Черняхівського РУЮ заборгованість підсудного по сплаті аліментів станом на 25.06.2010 року становить 17 тис. 317 грн. 26 коп. (а.с.7).

Згідно із попередженнями державного виконавця Тарасюк І.А. попереджався про кримінальну відповідальність за несплату аліментів (а.с.8, 9).

Копією трудової книжки підсудного стверджено, що з 2005 року він ніде не працює (а.с.15).

Довідками Черняхівського районного центру зайнятості (а.с.30), управління Пенсійного фонду України в Черняхівському районі (а.с.32), Черняхівського відділення Володарськ-Волинської МДПІ (а.с.33), стверджено, що підсудний ОСОБА_1 на обліку не перебуває, з приводу працевлаштування не звертався та як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрований.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання підсудного згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

Підсудний за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше не судимий, на обліках в нарко- та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.с.22-27, 31).

Обираючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, вважаючи, що саме воно буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Враховуючи, що він скоїв злочин вперше, щиро покаявся в скоєному, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75-76 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлявся. Арешт на майно підсудного не накладався.

Речові докази відсутні, судових витрат немає.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу суд залишає попередній підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти діб після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Головуючий- суддя: Б.С. Моніч

Копія: вірно

Суддя: