справа №176/405/14-к
провадження №1-в/176/56/14
у х в а л а

25 лютого 2014 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

та представника ЖВК-26 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду справу про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 05.06.2009 року Красногвардійським райсудом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок строку 04.10.2008 року. Кінець строку 04.10.2015 року. Відбув ? частини строку покарання. Станом на 25.02.2014 року невідбуто 01 рік 07 місяців 09 днів,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація ЖВК-26 та спостережна комісія виконкому Жовтоводської міської ради звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений в своєму клопотанні просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити подання адміністрації виправної колонії.

Суд, заслухавши представника ЖВК-26, висновок прокурора, який підтримав клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали судової справи та матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2009 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.

Ініціатор подання ставить питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 на невідбутий строк 01 рік 07 місяців 09 днів.

Згідно поданих документів, зокрема: характеристики на засудженого від адміністрації виправної колонії, ОСОБА_6 під час виконання покарання довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання, заслухано пояснення представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26.

При цьому, в ході судового засідання, відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено.

Ініціатор подання посилається на те, що за час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, має три заохочення, працевлаштований на виробництві установи різноробочим, виконує змінні завдання в повному обсязі. Мав одне стягнення від 02.03.2013 року, яке погашено. Виконавчих листів не має.

Проте, суд не погоджується з думкою ініціатора подання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, дослідженої в судовому засіданні, за час перебування в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровськ ОСОБА_6 допускав порушення режиму тримання, за що неодноразово отримував дисциплінарні стягнення правами начальника адміністрації установи у виді догани та поміщення .

З 02.09.2009 року відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26.

24.04.2012 року за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці ОСОБА_6 був переведений до дільниці соціальної реабілітації /дільниця з більш м`яким режимом тримання/.

Перебуваючи у дільниці соціальної реабілітації засуджений ОСОБА_6 допустив порушення правил режиму тримання. 02.03.2013 року засуджений ОСОБА_6 за зберігання заборонених предметів був поміщений до ДІЗО ЖВК №26 строком на 15 діб.

14.03.2013 року ОСОБА_6 за допущене порушення режиму тримання, яке полягало в зберіганні заборонених предметів, був переведений до дільниці ресоціалізації виправної колонії №26.

Зазначені відомості про поведінку ОСОБА_6 в період відбування ним покарання у виправній колонії не свідчать про його дійсне виправлення, правосвідоме ставлення до свого виправлення та намагання в подальшому не допускати будь-яких порушень як в умовах ізоляції, так і в умовах життя у суспільстві.

Оголошення засудженому трьох заохочень правами начальника відділення протягом 3-х років /один раз на рік/ не є обґрунтованим свідченням того, що ОСОБА_6 , дійсно, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Крім того, з матеріалів справи та особової справи вбачається, що ОСОБА_6 відбуває кримінальне покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, вчиненого особливо небезпечним способом. В ході судового слідства свою вину не визнавав, щирого каяття не було.

Згідно вироку суду з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 стягнуто у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 18 465 грн. 09 коп. Проте, матеріали подання не містять відомостей щодо повного чи часткового відшкодування засудженим шкоди завданої потерпілому.

Окрім того, сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Матеріалами особової справи така активна поведінка засудженого не знайшла свого підтвердження.

За таких обставин, подання адміністрації колонії, на думку суду, є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського

суду ОСОБА_8 ЗАВІЗІОН