І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2015 Кобеляцький районний суд Полтавської області
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого проживаючим АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, не працюючого, судимого:
04.09.2013 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.1, ч.3 ст.185, ст.70 КК України на три роки і шість місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на три роки,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , протягом іспитового строку вчинив новий злочин.
Так, в ніч на 19.09.2015 року, ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов у господарство ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де повторно, за наявності непогашеної судимості за крадіжку, шляхом вільного доступу, таємно викрав з двору три чавунні плити пічного опалення з колосниками вагою 28 кг вартістю 56 грн., алюмінієвий бідон вагою 20 кг вартісю 240 грн. та металеву підставку для вантажних автомобілей вагою 20 кг вартістю 40 грн., а всього майна потерпілого ОСОБА_5 на загальн суму 336 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим частково і пояснив суду, що дійсно він викрав із двору потерпілого ОСОБА_5 три чавунні плити пічного опалення та алюмінієвий бідон, які потім здав у металобрухт. Металевої підставки для вантажних автомобілів він не брав.
Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вказаному обвинуваченні підтверджується наступними доказами, які досліджені та перевірені в судовому засіданні:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якої ОСОБА_5 письмово заявив старшому інспектору РС Кобеляцького РВ УМВС в Полтавській області ОСОБА_6 про викрадення в нього із господарства в ніч на 19.09.2015 року, трьох чавунних плит пічного опалення, алюмінієвого бідону на 20 л та металевої підставки для вантажних автомобілів (а.кр.пр.68);
-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього домогосподарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , звідкіля було викрадено три чавунних плити пічного опалення, алюмінієвий бідон на 20 л та металеву підставку для вантажних автомобілів (а.кр.пр.69-71);
-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього про виявлення та вилучення в пункті приймання металобрухту алюмінієвого бідону на 20 л, трьох чавунних плит пічного опалення з кільцями та металевої підставки (а.кр.пр.75-76);
-показаннями свідка ОСОБА_7 , який показав суду, що в двадцятих числах вересня місяця 2015 року, йому на пункт приймання металобрухту, на таксі приїхав ОСОБА_4 , який привіз і здав йому в металобрухт три чавунні плити пічного опалення, алюмінієвий бідон. та металеву підставку і він йому заплатив, приблизно 200 грн. Потім ці речі він видав працівникам міліції;
-показаннями свідка ОСОБА_8 , який показав суду, що на прохання ОСОБА_4 , він підвозив його на таксі до пункту прийому металобрухту. При цьому ОСОБА_4 завантажив у багажник автомобіля алюмінієвий бідон та мішок з якимось металом;
-актом зважування бідона, металевої підставки та плит пічного опалення (а.кр.пр.77);
-довідкою про вартість викраданого майна (а.кр.пр.78);
-показаннями потерпілого ОСОБА_5 про викрадення в нього з господарства, в ніч на 19.09.2015 року, трьох чавунних плит пічного опалення, алюмінієвого бідона та металевої підставки для вантажного автомобіля. При цьому потерпілий ОСОБА_5 показав, що чавунні плити знаходилися в нього в господарському складі, однак через вибите вікно злочинець в приміщення не проникав.
Суд, оцінивши докази по справі, вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною.
Заперечення ним викрадення з двору ОСОБА_5 металевої підставки, спростовується сукупністю вищенаведених доказів, які є належними та допустимими, а тому суд приймає їх до уваги.
Разом з тим, суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Так, обвинувачений послідовно та стабільно показував суду, що крадіжку бідона та чавунних плит він вчинив саме з двору ОСОБА_5 і до господарського складу не проникав.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що через розбиту шибку у вікні злочинець до господарського складу не проникав, а міг проникнути через двері, які закривалися лише на гачок.
Із протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 21.09.2015 року, вбачається, що у господарському складі ОСОБА_5 , який побудовано з металевих листів, відсутня одна шибка у вікні, двері на момент огляду відчинені. Однак, якого розміру вибита шибка, в протоколі не зазначено, в зв`язку з чим, достовірно не можливо зробити висновок про можливість проникнення через даний отвір у приміщення складу обвинуваченим ОСОБА_4 і таких доказів суду не надано (а.кр.пр.70-73).
Також не надано суду доказів, проникнення чи можливості проникнення обвинуваченого ОСОБА_4 в приміщення господарського складу ОСОБА_5 , через вхідні двері.
Тому, за таких обставин, суд знаходить кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за наявності у нього непогашеної судимості за крадіжку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що винність свою він частково визнав і розкаюється у вчиненому, що викрадене майно повернуте потерпілому і він претензій не має (а.кр.пр.54, 92-93).
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення відносно нього вироку Козельщинським районним судом Полтавської області від 04.09.2013 року, яким його засуджено на три роки і шість місяців позбавлення волі, і до повного відбуття покарання за ним, в період іспитового строку вчинив новий злочин, то суд до покарання призначеного йому за новим вироком, знаходить частково приєднати невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком суду від 04.09.2013 року.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази: три чавунні пічні плити, алюмінієвий бідон та металева підставка повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_5 (а.кр.пр.92-93).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 374, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- один рік і шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2013 року і за сукупністю вироків, вважати його остаточно засудженим на три роки і сім місяців позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід) відносно ОСОБА_4 особисте зобов`язання, до набрання вироком законної сили, змінити на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, і з цього часу, тобто з 24 грудня 2015 року, рахувати йому строк покарання.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Речові докази: три чавунні пічні плити, алюмінієвий бідон та металева підставка повернуті за належністю потерпілому ОСОБА_5 (а.кр.пр.92-93).
На вирок суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , - з моменту вручення йому копії вироку, через Кобеляцький районний суд Полтавської області, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення, надіслати потерпілому ОСОБА_5 , який не був присутнім у судовому засіданні.
Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Суддя: