Справа № 738/1665/15-к
№ провадження 1-в/738/423/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представників установи ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2014 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років обмеження волі. За час відбування покарання в Домницькому ВЦ №135 за сумлінну поведінку та ставлення до праці він отримав одне заохочення, відбув половину строку призначеного судом покарання, грубих порушень режиму утримання не допускає, вину у вчиненому злочину визнав, а тому вважає, що він заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Представник установи в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, постійно потребує нагадувань та контролю, на думку представника він не довів своє виправлення та перевиховання, а тому звільнення його умовно достроково від відбування покарання є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає, посилаючись на відсутність доказів про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 працюючи в торцювальній дільниці, а саме на торцювальному верстаті, норми виробітку належним чином не виконував.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника установи, думку прокурора, свідка ОСОБА_8 , та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2014 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років обмеження волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2014 року в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 зараховано термін перебування під вартою у виді 7 місяців 26 днів обмеження волі.

Строк відбування покарання рахується з 04 липня 2014 року.

Як вбачається з характеристики та матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі перебуває з 04.07.2014 року, відбув більше 1/2 частини строку призначеного покарання, працевлаштований на підприємстві ДВЦ №135, а саме в столярній дільниці, трудової ініціативи не проявляє. За час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином: за час відбування покарання у виправному центрі допустив три порушення вимог режиму утримання, за що отримав одне стягнення (а.о.с.67), має одне заохочення, розпорядок дня намагається не порушувати, поставлені перед ним виробничі завдання виконує, але потребує контролю з боку представників адміністрації установи. Роботи по благоустрою установи виконує, але не розуміє їх необхідності. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі під контролем адміністрації, реагує на них не завжди правильно.

Згідно з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , 10 липня 2015 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці засуджений отримав одне заохочення у вигляді зняття раніше накладеного стягнення від 30 січня 2015 року (а.о.с.89).

Оголошення даного заохочення на думку суду свідчить лише про те, що засуджений внаслідок своєї сумлінної поведінки та ставленням до праці заслужив на зняття раніше накладеного стягнення, а не на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Крім того, в судовому засіданні було встановлено що засуджений ОСОБА_5 встановлених норм виробітку не виконує, що також підтверджується матеріалами особової справи.
Окрім цього, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_5 вже неодноразово засуджувався за вчинення злочинів з іспитовим строком, але покладених на нього судом обов`язків не виконував, в результаті чого іспитовий строк скасовувався. Засуджений ОСОБА_5 має вже четверту судимість, звільнившись від відбування покарання знову вчиняв аналогічні злочини, а тому він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки за межами установи.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1