Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/447/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000329 від 07.06.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця с.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, судимого:

- 13.09.2001 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України (в редакції 2001 року) звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 20.03.2002 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.185, ст.42 КК України (в редакції 1960 та 2001 року), на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.104 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.11.2002 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 14.03.2005 року Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України (в редакції 2001 року) на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 15.04.2009 року Лугинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.286 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 24.06.2009 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
03 березня 2015 року за ОСОБА_3 , Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області встановлений адміністративний нагляд на 1 (один) рік та обмеження. 17.04.2015 року ОСОБА_3 , оголошено постанову суду про встановлення адміністративного нагляду відносно нього та попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від встановлених Законом України «Про адміністративний нагляд» заборон. Незважаючи на це, він без поважних причин, 17.05.2015 року самовільно залишив місце свого проживання:АДРЕСА_2 , при цьому не повідомивши про зміну свого подальшого місця проживання до Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, де перебуває на обліку, чим допустив порушення заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 23 години до 06 години наступного дня; заборони виїзду в особистих справах за межі міста (району) без дозволу органів внутрішніх справ; реєстрації 1-го та 15-го числа, щомісячно після оголошення йому постанови про встановлення адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.395 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 ,у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд кваліфікує за ст.395 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене проти правосуддя, що виразилося у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,суд враховує також і те, що він раніше судимий, має не зняту і непогашену судимість, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується негативно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, вчинив умисне кримінальне правопорушення у зв`язку із пошуком роботи на своє існування, працює не офіційно, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ст.395 КК України у мінімальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_3 , притягується до відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, і призначити йому покарання за ст.395 КК України у виді арешту на строк один місяць.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , за даним вироком суду рахувати з дня фактичного затримання.

Матеріали кримінального провадження № 0000329 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/447/15-к.

До набрання вироком суду законної сили, залишити засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання, досудового слідства та суду.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1