Справа № 1-326
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:

головуючої судді ЛопуховичА.О.,

при секретарі Крушняк О.С.,

за участю прокурора Стецюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2004 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 був зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2, 08.11.2003 року в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно починаючи з 01.04.2004 року і до повноліття дитини.

Тривалий час, а саме в період з 15 квітня 2004 року до 20 вересня 2010 року ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів, чим не виконував рішення суду. Мір до працевлаштування не вживав, на виклики у відділ ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції не з»являвся. На попередження виконавчої служби про необхідність виконання свого обов"язку щодо утримання неповнолітньої дитини не реагував та аліментів у встановленому розмірі не сплачував. Станом на 20 вересня 2010 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по аліментах на загальну суму 9987 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненому злочині, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що не платив гроші бо хворів і ніде не працював. Розуміє, що він повинен погасити борг, що і планує зробити найближчим часом. Не заперечує, щоб його сина усиновив теперішній чоловік його бувшої дружини. Просить суворо не карати, не викликати до суду та не допитувати свідків, оскільки він з їхніми показаннями згідний і оспорювати їх не буде.

Показання підсудного повністю відповідають обставинам справи, які він не оспорює.

У відповідності до ст.299 КПК України за пропозицією підсудного ОСОБА_1., суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому, суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції немає.

ОСОБА_1 роз"яснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом"якшує покарання є щире каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання по справі відсутні.

Суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1 Його дії вірно кваліфіковані за ч.І ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду і розміру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільн: небезпеки скоєного злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризуєтьо позитивно, розкаюється у вчиненому злочині та вважає, що його виправлення перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. ч.3 ст.72, 323, 324, 327 КК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.І ст.164 КК України і призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу залишити засудженому запобіжний захід підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до апеляційного суду Рівненськ області з моменту його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя