Справа № 146/1207/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" січня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
26 липня 2015 року близько 12:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного домогосподарства розташованого по АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки із ОСОБА_6 , умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс останній один удар кулаком правої руки в область обличчя та лівого плеча, заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя і лівого надпліччя, які висновком експерта №78 від 28.07.2015 року за ступенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень.
Аналіз сукупності всіх доказів у кримінальному провадженні, у тому числі показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , судмедексперта ОСОБА_10 , тих даних, які містяться у висновку судово-медичної експертизи про кількість, характер і локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, дають суду підстави визнати зазначені діяння ОСОБА_5 злочинними, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 є співмешканцем дочки потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Між ними (обвинуваченим і потерпілою) на грунті побутових питань виникали конфлікти. Злочин вчинено за наступних обставин, які підтверджено показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідків.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій, а остання обмовила його. Не виключаючи наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, однак наполягає у тому, що до їх виникнення не причетний, так як остання могла отримати такі тілесні ушкодження до зазначеного нею числа та за інших обставин, а саме при падінні з велосипеда, яке мало місце за день до пригоди. При цьому, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що в день події потерпіла прийшла до них додому, де він проживає у цивільному шлюбі з дочкою потерпілої і сказала, щоб дружина йшла з нею (потерпілою), щоб допомогти по роботі. Обвинувачений заперечив у цьому на що потерпіла відповіла, що він тут вказувати не буде та висловилася при цьому на його адресу нецензурною лайкою. В свою чергу він також обізвав її матом і між ними виникла суперечка під час якої потерпіла підійшла до нього та дала ляпаса по обличчю і після цього вийшла з подвір`я. Він потерпілу не бив і не міг цього зробити, так як в цей час хворів, а саме мав периферичний парез правої руки, тому аж ніяк не міг нанести удар правою рукою. Разом із тим, зі слів дружини йому відомо, що потерпіла за день до подій, які мали місце 26.07.2015 року за місцем його проживання, падала у себе вдома з велосипеда і при цьому отримала тілесні ушкодження.
Ці показання ОСОБА_5 суд оцінює критично і розцінює їх як намагання вигородити себе з метою уникнення від відповідальності за вчинене, а тому не надає їм визначального значення як таким, що спростовуються сукупністю інших доказів у кримінальному провадженні, підстав не вірити яким у суду не має.
Так потерпіла ОСОБА_6 показала, що обвинувачений проживає у цивільному службі з її дочкою. Між потерпілою і обвинуваченим і до цього виникали різного роду суперечки, однак до рукоприкладства не доходило. Дійсно у п`ятницю, тобто напередодні подій які відбулися у неділю 26.07.2015 року, вона у себе вдома впала з велосипеда, при цьому вдарилася у ногу та у потилицю, однак будь-яких видимих тілесних ушкоджень на її тілі не було. Саме з цієї підстави, що у неї боліла голова внаслідок падіння з велосипеда, вона домовилася із своєю дочкою ОСОБА_11 (дружиною обвинуваченого), що остання допоможе їй впоратися по роботі, а саме у моргу Томашпільської ЦРЛ, де потерпіла працює, прибрати покійну жінку. Біля 12 год. 26.07.2015 року вона разом із родичами покійної під`їхала «бусом» до домоволодіння по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 із дочкою потерпілої, зайшла на подвір`я, куди перед нею заїхав велосипедом і її син ОСОБА_8 , який повертався із базару в смт. Томашпіль. ОСОБА_12 , який був на подвір`ї сказав, що дружина не піде допомагати потерпілій, оскільки на таку роботу ходять тільки «суки і повії». З приводу цього між ними виникла суперечка в ході якої обвинувачений висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, а тому, обурившись такою поведінкою обвинуваченого, потерпіла дала йому ляпаса у відповідь на що ОСОБА_12 продовжив її ображати, а потім кулаком правої руки наніс удар, який прийшовся в голову та ліве плече. При цьому ОСОБА_12 мав намір продовжити наносити їй удари, але до них підбіг син потерпілої, який їх розборонив.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 26.07.2015 року в зв`язку зі смертю своєї тітки попрохав потерпілу прибрати покійну, труп якої знаходився у моргу. Коли вони їхали «бусом», якого найняв свідок, в райлікарню, то ОСОБА_13 попрохала зупинитися біля домогосподарства її доньки, яка проживає по АДРЕСА_1 , так як хотіла взяти її з собою на поміч. Потерпіла пішла на подвір`я домогосподарства і там між нею та обвинуваченим виникла суперечка, однак свідок не бачив яким чином ОСОБА_12 наніс потерпілій удар і куди саме, так як знаходився на вулиці. Коли потерпіла повернулася з подвір`я і сіла в автомобіль, то повідомила, що ОСОБА_12 її вдарив, після чого вони поїхали далі.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що не пам`ятає якого числа, до неї додому приїхала її мати (потерпіла) і між останньою та обвинуваченим розпочалася сварка в ході якої мати дала обвинуваченому ляпаса. Після цього сварка продовжилася, однак у який саме момент ОСОБА_12 наніс потерпілій удар, свідок не бачила, так як спостерігала за дітьми. Свідок почала їх втихомирювати, мати покинула подвір`я і про те, що ОСОБА_12 її вдарив повідомила свідка цього же дня дещо пізніше під час телефонної розмови між ними.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 26.07.2015 року біля 12 год. він приїхав додому до своєї сестри ОСОБА_7 щоб погостювати. Згодом на подвір`я домогосподарства зайшла їхня мати ОСОБА_6 і між нею та ОСОБА_12 виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_12 наніс один удар кулаком в область обличчя, після чого свідок підбіг до них та почав їх втихомирювати. Дійсно, напередодні цих подій мати падала з велосипеда і при цьому вдарилася до землі потилицею, однак будь-яких видимих тілесних ушкоджень, в т.ч. й синців у неї не було.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №78 від 28.07.2015 року ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя і лівого надпліччя, які могли виникнути в результаті дії тупого твердого предмету, чи об такі, до яких відносяться руки людини і які за ступенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень.
Цей свій висновок судмедексперт ОСОБА_10 підтвердив в судовому засіданні, будучи допитаним в якості експерта, однак при цьому також не виключив можливість отримання таких тілесних ушкоджень при падінні з велосипеда.
Разом з тим, з огляду на показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , суд уважає безпідставними доводи ОСОБА_5 про те, що потерпіла могла отримати вищенаведені тілесні ушкодження до зазначеного нею числа та за інших обставин, а саме при падінні з велосипеда, оскільки об`єктивних даних, які б ставили під сумнів дані висновку експерта № 78 від 28.07.2015 року стосовно характеру виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, не встановлено.
Також не заслуговують на увагу і твердження обвинуваченого, що за станом здоров`я, а саме викликаним периферичним парезом правої руки, він не міг цією рукою нанести удар, оскільки із оглянутої в судовому засіданні амбулаторної карти на ім`я ОСОБА_5 встановлено, що первинно такий діагноз було встановлено лише 09.10.2015 року, тобто зі спливом більше двох місяців від дня події і до того ж зі слів самого ОСОБА_5 , які містяться у медичному направленні в Вінницьку психоневрологічну лікарню ім. Ющенка до лікаря-нейрохірурга від 21.10.2015 року, встановлено, що дану травму руки він отримав 1,5 місяця тому при спиранні на кисть руки, за медичною допомогою не звертався. Крім того, обвинуваченим суду так і не надано консультативного висновку лікаря-нейрохірурга психоневрологічної лікарні щодо підтвердження встановленого діагнозу
Оцінивши наведені у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах застосування покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 180 (сто вісімдесяти) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1