н/п 1-кс/640/7293/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" листопада 2014 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі слідчого - ОСОБА_3 ,
встановив:
29 жовтня 2014р. слідчий СУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг за номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 за період часу з 01.10.2013р. по теперішній час, із зобов`язанням ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовити на паперовому та електронному носії документ за вказаними вище координатами та періодом часу з наступними відомостями: адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером, інформацію про вмикання-вимикання мобільного терміналу (тобто реєстрація в мережі оператора зв`язку) із вказуванням координат базових станцій та часу і місця реєстрації терміналу мережі, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо, типи з`єднань абонента: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), переадресація тощо, дата, час та тривалість з`єднання, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента, ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості, за наявності контрактної угоди або відповідної реєстрації надати відомості про його особу, що перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказала, що 13.05.2010р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , укладено договір позики коштів у сумі 384538,00 грн. та договір іпотеки належній ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Позичені кошти потрібні родині ОСОБА_8 для вирішення побутових проблем. ОСОБА_6 , разом з компаньйонами, погодився позичити необхідні кошти, при цьому належна позичальникам квартира АДРЕСА_3 , оформлювалась в іпотеку.
13.05.2010р. на вимогу ОСОБА_6 , зазначена квартира переоформлена з неповнолітньої ОСОБА_8 на її родичку ОСОБА_5 , яка в подальшому виступила номінальним позичальником, при цьому між сторонами досягнуто домовленості про повернення позичених коштів батьками ОСОБА_8 . Цього ж дня, ОСОБА_5 на прохання та з відома ОСОБА_9 уклала договір позики коштів та договір іпотеки вказаної квартири.
29.11.2013р. у зв`язку з наявністю заборгованості за договором позики грошей, що складалася з основної суми боргу, нарахованої позичальником неустойки (пені) та складала 3235728,00 грн., приватним нотаріусом ОСОБА_10 вчинено нотаріальну дію та накладено звернення на предмет іпотеки, зареєстровано право власності на нього за ОСОБА_7 .
В лютому 2013р. ОСОБА_6 висунув до ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вимогу звільнити квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що на той час вже переоформлена на його довірителя ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з розміром виставлених претензій, ОСОБА_5 та фактичні позичальники мешканці квартири родина ОСОБА_8 , відмовились виконати цивільно-правовий обов`язок, передбачений п. 5.5 договору іпотеки від 13.05.2010р. звільнити квартиру.
22.02.2013р. Київським районним судом м. Харкова задоволено позов ОСОБА_7 та ухвалено рішення про виселення ОСОБА_5 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Про мешкання у вказаній квартирі родини ОСОБА_8 достовірно відомо кредиторам, але про їх виселення в рішенні суду мови не йде.
Відповідно до ч.3 ст.109 Житлового кодексу виселення мешканців з приміщення, яке було предметом іпотеки та на яке звернено стягнення здійснюється за рішенням суду.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до нападу на помешкання квартири ОСОБА_8 можуть бути причетні ОСОБА_11 1981 р.н., який користується абонентським номером НОМЕР_1 , ОСОБА_12 1982 р.н., - НОМЕР_2 . Вказані абонентські номера перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Підставою надання тимчасового доступу слідчий зазначає неможливість отримання вказаної інформації в інший спосіб та необхідність використання її в якості доказів в кримінальному провадженні.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив.
У відповідності до ч.4 ст.163 КПК України неявка особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши документи, оцінивши докази, якими слідчий обґрунтовує клопотання, доходить наступного:
Користування ОСОБА_11 абонентським номером НОМЕР_1 , ОСОБА_12 - НОМЕР_2 належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України, не підтверджується.
Крім того, вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, не відповідають положенням ст.159 КПК України, оскільки вказана норма права не передбачає обов`язку власника інформації надавати її в певному вигляді, визначеному органом досудового розслідування, що не позбавляє слідчого права самостійного виготовлення копій.
З урахуванням викладеного, вважаю, що слідчий всупереч вимог п.2 ч.3 ст.132, ч.5 ст.132 КПК України, не довів, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 159, 163, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Ухвала оскарженню на підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя: