У Х В А Л А

Справа № 183/7493/15

№ 1-кп/183/239/16

03 лютого 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянув у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0001768 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0001768 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений просив вирішити питання щодо продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження підзахисному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що останній має постійне місце мешкання, а відтак, на його думку, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 підтримали позицію прокурора, просили залишити обвинуваченого під вартою.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, законних представників потерпілих, вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити на 60 днів.

Суд встановив, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися. Доказів зміни обставин для скасування запобіжного заходу суду сторонами не надано.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 повинен бути продовжений на 60 днів до 03 квітня 2016 року включно.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваеного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 331 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 03 квітня 2016 року включно

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1