Провадження № 1-кс/344/3062/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що ОСОБА_5 працюючи головою Підгірської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, яка займає відповідальне становище, переслідуючи корисливі мотиви, діючи умисно, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення та отримання незаконної наживи, 26.03.2012 близько 15.00 год., 31.03.2012 близько 14.00 год. і 24.04.2012 близько 15.40 год. у приміщенні службового кабінету сільського голови № 7 Підгірської сільської ради, що в АДРЕСА_1 одержав та прийняв в три прийоми від ОСОБА_7 неправомірну вигоду, відповідно: акваріум з обладнанням вартістю 1589,5 грн., 10000 грн. та 38000 грн., а всього на загальну суму 49589,5 грн., за пришвидшення виготовлення проекту відведення земельної ділянки та особисте сприяння у позитивному вирішенні питання про виділення ОСОБА_7 земельної ділянки площею 10 га в урочищі «Гора висока» с.Підгір`я.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч.3 ст.368 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та у вчиненні злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких і покарання за його вчинення передбачає конфіскацію майна.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 належать на праві власності земельна ділянка площею 0,86 га кадастровий номер :02:001:0364, яка знаходиться в с.Підгір`я Богородчанського району, урочище «Буковина 2» згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №152421 та земельна ділянка площею 0,438 га кадастровий номер :02:004:0114, яка знаходиться в с.Підгір`я Богородчанського району, урочище «Над Джамайками» згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №411925, які долучені до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні сторона кримінального провадження з боку обвинувачення клопотання підтримала та просила задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні покладався на розсуд слідчого судді, усно заявив, що відмовився від послуг захисника при розгляді вказаного клопотання, що не суперечить вимогам ст. 52 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що можливо провести розгляд клопотання за відсутності захисника.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Ч.3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Ч.1 ст. 170 КПК України вказує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Оскільки метою застосування арешту майна в даному випадку є забезпечення можливості конфіскації майна, враховуючи правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, те, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 носить високу суспільну небезпеку, через наявність негативних наслідків, що призводять до дезорганізації управлінської діяльності, обмеженню прав і законних інтересів громадян, викликає підрив довіри населення до влади, формує уявлення про корумпованість влади, і спричиняє негативне відношення громадян до представників влади, а відтак на підставі викладеного вбачаються достатні правові підстави для задоволення вказаного клопотання.

Як зазначав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за 2014 рік, зокрема у п.11 Р. 2.6 вказано, що ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали. Слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим. На користь цьому свідчить і мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Слідчий суддя на момент розгляду клопотання про арешт майна не має жодних підстав для того, щоб визначити часові межі, коли відпаде необхідність забезпечувати можливу конфіскацію майна або цивільний позов (фактично ухвалення обвинувального вироку щодо особи), а тому зазначення в ухвалах про арешт майна строку їх дії не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, які забезпечуються таким заходом як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 131,132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,86 га кадастровий номер :02:001:0364, яка знаходиться в АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,438 га кадастровий номер :02:004:0114, яка знаходиться в с.Підгір`я Богородчанського району, урочище «Над Джамайками».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1