Справа № 447/1952/13к Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 11-сс/783/369/13 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2013 року . Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.

суддів Вовка А.С., Кобзара В.М.,

при секретарі Когут Н.Я.,

з участю прокурора Пшенички А.М.,

захисника ОСОБА_1,

підозрюваної ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу заступника Миколаївського міжрайонного прокурора Пшенички А.М. на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 червня 2013 року відмовлено в клопотанні заступника начальника СВ Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області Волощака С.З. про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_2, а саме: житловий будинок № 2, що на вул. Зеленій у с. Станківці Миколаївського району Львівської області.

На цю ухвалу слідчого судді заступник Миколаївського міжрайонного прокурора Львівської області Пшеничка А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, у зв'язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_2, а саме на житловий будинок загальною площою 73,1 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги він мотивує тим, що підозрювана ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та відмовилась давати показання, посилаючись на норму ст.63 Конституції України. Проте, в ході досудового слідства зібрано достатньо доказів вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, у цьому ж кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до підозрюваних ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ціна позову 37906 грн. 96 коп. Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_2 знаходиться житловий будинок загальною площею 73,1 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; наявності іншого майна у підозрюваної ОСОБА_2 не встановлено. На даний час зазначена матеріальна шкода, заподіяна спільними злочинними діями ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не відшкодована взагалі, жодних заходів до відшкодування шкоди ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_4 не вчиняли. Крім накладення арешту забезпечити поданий ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні не видається можливим. Те, що житловий будинок є єдиним житлом підозрюваної ОСОБА_2, а також що у ньому проживають інші члени її сім'ї, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Крім того, арешт вказаного житлового будинку, шляхом заборони його відчуження жодним чином не порушує і не може порушувати майнові, чи будь-які інші права членів сім"ї ОСОБА_2, оскільки власником будинку є виключно ОСОБА_2

Те, що судом до підозрюваної ОСОБА_2 застосовано такий запобіжний захід, як заставу, і вона може бути звернена на погашення заподіяної шкоди, не аргумент, оскільки відсутні підстави вважати, що застава ще до винесення судового рішення у кримінальному провадженні, не буде звернена в дохід держави, як це передбачено ч.8 ст.182 КПК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора Пшенички А.М. на підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_1 та підозрюваної ОСОБА_2 про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області Волощака С.З. про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_2, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, на думку колегії суддів, постановлене з дотриманням вимог ст.ст.170, 173 КПК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

правову підставу для арешту майна;

достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

наслідки арешту майна для інших осіб;

розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею взято до уваги те, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно вартість майна, а саме житлового будинку загальною площею 73,1 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в декілька раз перевищує розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням чи цивільним позовом; цей житловий будинок є єдиним житлом підозрюваної ОСОБА_2; у вказаному житловому будинку крім підозрюваної ОСОБА_2 також проживають і інші члени її сім'ї, що в подальшому може вплинути на їхні права; при накладенні арешту на майно ОСОБА_2 потрібно врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що не відповідає реальним причинам забезпечення позову. Також взято до уваги й те, що судом застосовано до підозрюваної ОСОБА_2 заставу, яку остання сплатила, й така може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна ОСОБА_2 в повній мірі враховано вимоги ч.2 ст.173 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та безпідставними і колегія суддів їх до уваги не бере.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 червня 2013 року про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області Волощака С.З. про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_2, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника Миколаївського міжрайонного прокурора Львівської області Пшенички А.М. - без задоволення.

Судді: Данко В.В. Вовк А.С. Кобзар В.М.

Оригінал ухвали.