Справа № 521/7490/13-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/815/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 29 грудня 2012 року за № 000001, з угодою про примирення за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Одесі, має середню освіту, не працює, не одружений, судимий, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:
04 березня 2012 року близько 16 години ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території ринку «Петровський» за адресою м. Одеса, вул. Генерала Петрова кут вул. Якіра, зустрівши свою сестру ОСОБА_5 , вирішив заволодіти її майном мобільним телефоном марки «Нокіа-5230». З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , під приводом здійснити телефонний дзвінок попросив у неї скористатись належним їй телефоном. ОСОБА_5 , не знаючи про наміри ОСОБА_4 , передала йому вказаний мобільний телефон, а він, телефонуючи, став рухатись у протилежному від ОСОБА_6 напрямку і зник з її поля зору, після чого розпорядився викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 1825 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив, що 04 березня 2012 року, зловживаючи довірою сестри, викрав її мобільний телефон, який в подальшому продав. У скоєному розкаюється.

29 березня 2013 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений погодились зі сформульованим обвинуваченням, всіма істотними для даного кримінального провадження обставинами та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, до моменту укладення угоди в повному обсязі відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, тобто межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України без визначення конкретного строку, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та дав пояснення щодо обставин скоєння ним злочину.

Потерпіла надала до суду заяву, в якій підтримала угоду про примирення від 29 березня 2013 року в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілим від якого є ОСОБА_5 .

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_5 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Вид та межі розміру покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України. Сторонами угоди узгоджено вид та межі покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, тобто межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України без визначення конкретного строку, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Суд, визначаючи строк узгодженого сторонами угоди виду покарання, враховує характер та тяжкість висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, якими є чистосердечне розкаяння обвинуваченого та скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння відповідно.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 29 березня 2013 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1