Справа №460/2127/15-к
Провадження №1кп-460/406/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, демобілізованого з військової служби, непрацюючого, раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.2 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_4 , який з 21.05.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді пічника відділення хлібовипікання взводу забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_1 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_2 », в денний час 03 листопада 2014 року без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд, а 18 листопада 2014 року добровільно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період 03 листопада по 18 листопада 2014 року самовільно залишав без дозволу командира місце служби та військову частину тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.2 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.2 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в с.Боянець Жовківського району разом з батьками. З 21 травня 2014 року він був мобілізований і став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . В період з липня по вересень 2014 року він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції, після повернення з якої продовжив служити у військовій частині в АДРЕСА_2 . 03 листопада 2014 року він без дозволу поїхав додому, звідки повернувся 18 листопада 2014 у військову частину для подальшого проходження служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, і його дії за ч.2 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, приймав участь в антитерористичній операції. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі та особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті інкримінованого злочину.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.2 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: