АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1636/15 Справа № 191/1075/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002231, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Великомихайлівка Покровського районуДніпропетровської області, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку суду через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ставить питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши із вироку суду подвійне призначення покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, яке не підлягало застосуванню. Просить вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Посилається на те, що ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні 25 листопада 2014 року та 31 січня 2015 року двох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, поєднаних з проникненням в інше приміщення, які охоплюється єдиною кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, хоч за вищезазначені злочини не може бути призначено окреме покарання.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Як установив місцевий суд, ввечері 25 листопада 2014 року ОСОБА_6 проник через незачинені двері до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки викрав велосипед «Україна» вартістю 392 грн., а також не маючі матеріальної цінності для потерпілої 50 кг зерна пшениці, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 392 грн.

В період часу з 04 січня 2015 року по 06 січня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_4 , викрав належний ОСОБА_9 військовий речовий мішок, в якому знаходилися військові речі, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2228 грн. 80 коп.

Крім того, 31 січня 2015 року він приблизно о 21.00 год. проник у будинок АДРЕСА_5 , звідки викрав належну ОСОБА_10 пральну машинку «LG» та телевізор невстановленої марки, котрий не представляє матеріальної цінності для потерпілої, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1709 грн. 13 коп.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити призначене йому покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на вирок суду підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку, зокрема, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, обґрунтовано наявними у кримінальному провадженні доказами, що в апеляційному порядку не заперечуються. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 також є правильною і прокурором не оспорюється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність до обвинуваченого ОСОБА_6 , вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують уваги.

Згідно з вимогами ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, згідно з положеннями Загальної частини цього Кодексу.

Зі змісту частини 1 ст. 32 КК України вбачається, що вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, є повторністю.

Згідно з ч. 2 ст. 32 КК України повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні 25 листопада 2014 року та 31 січня 2015 року двох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, поєднаних з проникненням в інше приміщення, які охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, судом двічі призначено покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: за епізодом від 25 листопада 2014 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та за епізодом від 31 січня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що в поданій першим заступником прокурора Дніпропетровської області апеляційній скарзі не ставиться питання про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів пом`якшити остаточне покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим: за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4