Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_15,
суддів:ОСОБА_16, ОСОБА_17,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_18,
засудженого ОСОБА_5,
його захисника ОСОБА_6,
представника потерпілої прокурора ОСОБА_7, ОСОБА_19

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000349 за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року,

у с т а н о в и в:

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Письменного Васильківського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 зазначеного Кодексу за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2011 року й остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Ухвалено стягнути із засудженого на користь потерпілої ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди 199 000 грн та на користь держави у рахунок відшкодування процесуальних витрат - 3505,56 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_5 04 січня 2012 року приблизно о 02.00 год. під час розпивання зі своїми знайомими ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спиртних напоїв за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 став розмовляти по мобільному телефону. В цей же час ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спілкувалися між собою, жартували і сміялися, що не сподобалося ОСОБА_5, котрий сприйняв їх поведінку як свою образу.

З метою самоствердження за рахунок приниження присутніх ОСОБА_5, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння, взяв однозарядну пружинно-поршневу гвинтівку Hatsan Mod 125 (серійний № НОМЕР_1), яка стояла біля балконних дверей, зарядив її свинцевою кулею шляхом переламування ствола, привів зброю в бойову готовність, знявши із запобіжника, після чого, не маючи наміру на умисне вбивство, здійснив постріл у дверний дзвінок, розташований на холодильнику. Після цього ОСОБА_5 повторно шляхом переламування ствола зарядив гвинтівку свинцевою кулею, зняв із запобіжника, тим самим привівши її в бойову готовність, і, виказуючи свою перевагу над присутніми, не маючи наміру на умисне вбивство, здійснив постріл у підлогу поряд з ОСОБА_12 Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_5 знову так само зарядив гвинтівку, зняв із запобіжника, привівши її в бойову готовність, підійшов до ОСОБА_12 і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо припускаючи настання суспільно небезпечних наслідків, утримуючи рушницю однією рукою (вертикально в положенні зверху вниз), іншою рукою відтягнув кишеню джинсових штанів, у які був одягнений ОСОБА_12, засунув ствол гвинтівки у ліву кишеню і, не маючи наміру на умисне вбивство, умисно здійснив постріл. Усвідомивши, що своїми діями не досяг бажаної мети, яка полягала у самоствердженні та приниженні оточуючих, ОСОБА_5 вчетверте зарядив гвинтівку, зняв із запобіжника, привівши її в бойову готовність, і, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, а також те, що своїми діями створює загрозу для оточуючих, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, що виражались у заподіянні тілесних ушкоджень для оточуючих, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, проявляючи байдужість, діючи умисно щодо здійснення пострілу, утримуючи гвинтівку однією рукою (вертикально, в положенні зверху вниз) наставив ствол гвинтівки у светр ОСОБА_12 Останній, бажаючи уникнути пострілу, висмикнув светра і зробив крок назад.

ОСОБА_5, намагаючись втримати гвинтівку, яку під дією власної ваги за інерцією було направлено у бік сидячого ОСОБА_10, тримаючи практично впритул до його тіла дульний зріз гвинтівки, діючи необережно, намагався її зафіксувати і натиснув на спусковий гачок, вистреливши у грудну клітину потерпілого.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5, ОСОБА_10 було заподіяно тілесних ушкоджень, які потягли за собою його смерть.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_10 і його дії було кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду прокурор у порядку ст. 338 КПК України змінив правову кваліфікацію обсягу пред'явленого ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 119 КК України.

Потерпіла ОСОБА_9, не погодившись із прокурором, скористалася своїм правом підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі, а саме за ч. 1 ст. 115 КК України.

Частково задовольнивши апеляційні скарги сторони обвинувачення, апеляційний суд скасував вирок місцевого суду й ухвалив свій, яким визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши засудженому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ч. 1 ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2011 року й остаточно визначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Апеляційний суд збільшив розмір моральної шкоди стягненої з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_9 до 400 000 грн.

У решті вирок місцевого суду залишив без змін.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого та призначення несправедливого покарання, порушують питання про скасування вироку апеляційного суду й призначення нового розгляду в цьому суді. Вважають, що апеляційний суд, перекваліфіковуючи дії засудженого як вчинення більш тяжкого злочину, не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо дослідження й оцінки наявних у провадженні доказів і в основу обвинувального вироку поклав ті докази, які постановою місцевого суду від 14 березня 2013 року про повернення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, залишеною без зміни апеляційним судом, визнано неконкретними, неповними, односторонніми, та на підставі яких неможливо прийняти об'єктивне рішення. Стверджують, що висновки апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і що дії ОСОБА_5 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України .

На касаційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 представник потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_7 подав заперечення, в яких він, наводячи відповідні аргументи, зазначає про безпідставність заявлених касаційних вимог і просить залишити скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів, викладених у касаційних скаргах, представника потерплого про залишення судових рішень без зміни, думку прокурора про їх часткове задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України вирок апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 374, 420 цього Кодексу. Отже, вирок повинен містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, а також докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви неврахування окремих доказів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено усі розумні сумніви.

При цьому, як випливає із засад кримінального провадження (ст. 23 КПК України), якщо неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність обумовлено помилками у встановленні фактичних обставин кримінального провадження, то без безпосереднього дослідження доказів суд апеляційної інстанції не вправі скасовувати вирок суду першої інстанції.

Недотримання цих положень закону є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 належним чином не виконав наведених вимог кримінального процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції задовольнив частково подані апеляції прокурора та представника потерпілої, тим самим фактично визнав вирок місцевого суду таким, що не відповідає нормам процесуального права, але своєї позиції належним чином не вмотивував.

За приписами норм процесуального права та загальних засад кримінального провадження вирок повинен містити не тільки формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, але й безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази на підтвердження встановлених обставин.

Крім того, за правилами статей 404, 407, 420 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, і за наслідками її розгляду має право скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий, у якому зобов'язаний навести належні й достатні мотиви та підстави прийнятого рішення з урахуванням ст. 409 цього Кодексу. Вирок суду першої інстанції може бути скасовано й ухвалено новий лише за наявності правових підстав та в тій частині, де йдеться про погіршення становища засудженого.

При цьому, як випливає із законодавчих положень, якщо неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність обумовлено помилками у встановленні фактичних обставин кримінального провадження, то без безпосереднього дослідження доказів суд апеляційної інстанції не вправі скасовувати вирок суду першої інстанції.

Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 належно не виконав наведених вимог кримінального процесуального закону.

Апеляційний суд судове слідство провів лише частково допитавши свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14 та дослідивши частково письмові докази. При цьому послався на ряд доказів, які містяться у вироку суду першої інстанції та яких не було безпосередньо досліджено під час його перевірки в порядку апеляційної процедури. А відтак, приписів п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 370, ч. 2 ст. 420 КПК України не було дотримано.

За таких обставин, вирок апеляційного суду не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим, адже його ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки суд касаційної інстанції не вправі досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, колегія суддів позбавлена можливості дійти однозначного висновку щодо правильності застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вирок апеляційного суду в силу п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в цьому суді, який необхідно провести з дотриманням вимог КПК, зважаючи також на положення статей 91, 92 цього Кодексу, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах, окрім того, перевірити інші доводи, наведені в касаційній скарзі, дати на все вичерпну відповідь та ухвалити справедливе рішення, що відповідає положенням ст. 370 цього Кодексу.

Керуючись статтями 436,438 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15ОСОБА_16ОСОБА_17