АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду матеріали клопотання слідчого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 28 березня 2015 року, про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,

за його апеляційною скаргою, а також апеляційною скаргою захисника останнього адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_10 .

В апеляції захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, адвокат посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, на його думку, є підставою для скасування судового рішення відповідно до ст.ст. 409, 411 КПК України.

Захисник вказує на те, що як клопотання слідчого, так й оскаржувана ухвала, не відповідають вимогам ст. 184 КПК України, оскільки не містять опису ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставин та доказів їх підтвердження, на підставі яких можна дійти висновку про їх наявність.

Поряд з цим, адвокат зазначає, що висновок суду про вже встановлені обставини, які дають підстави визнати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суперечить наявним в матеріалах провадження доказам, яким слідчий суддя не надав належної оцінки.

Крім того, на переконання захисника, посилання слідчого судді в ухвалі про те, що причетність ОСОБА_6 встановлена ухвалою слідчого судді від 09 жовтня 2015 року та ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року, не відповідають закону, оскільки відповідно до ст. 198 КПК України висловлення в ухвалі слідчого судді по розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду.

Також, заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат обґрунтовує тим, що слідчий суддя при ухваленні рішення не надав оцінку даним про особу підозрюваного та не мотивував наявність ризиків, які, на його думку, з ними пов`язані.

З огляду на викладені обставини, з позиції захисника, слідчий суддя помилково дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки під час судового розгляду слідчий не довів, що обставини ризиків виправдовують подальше тримання його підзахисного під вартою.

В апеляції підозрюваний посилається на порушення слідчим суддею його права на захист. ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий суддя не повідомив про дату та час судового засідання захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у зв`язку з чим, на його думку, ухвалене судове рішення неможливо вважати дійсним відповідно до ст. 20 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровської області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено частково. ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою, починаючи з 04 грудня 2015 року до 01 лютого 2016 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на ухвалу слідчого судді від 09 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року, якими визнано, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення є обґрунтованою.

Поряд з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшилися.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій підозрюваного та його захисника, міркування підозрюваного, який підтримав свою апеляцію та апеляцію свого захисника, позицію захисника, який підтримав свою апеляцію та апеляцію свого підзахисного, думку слідчого, який просив ухвалу суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку проте, що апеляції підозрюваного та захисника підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб (до 05 грудня 2015 року).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року вказане судове рішення залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що постановою заступника прокурора Дніпропетровської області, строк досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 28 березня 2015 року, відносно ОСОБА_6 продовжений до чотирьох місяців, тобто до 07 лютого 2016 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя також дослідив, а колегія суддів перевірила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановлено, що для його завершення необхідно провести певний обсяг процесуальних дій, які зазначені у клопотанні слідчого, а саме: долучити до кримінального провадження висновки експертиз по вже призначеним дослідженням, додатково встановити та допитати очевидців кримінальних правопорушень, встановили повне коло осіб, причетних до їх вчинення.

Зазначені вище обставини в сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Інші посилання захисника на неврахування сукупності обставин, які характеризують підозрюваного, тяжкість злочину, соціальні зв`язки, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж. Рішення слідчого судді в цій частині є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Поряд з цим, колегією суддів встановлено порушення права підозрюваного на захист, оскільки під час судового розгляду у суді першої інстанції не були присутні всі захисники ОСОБА_6 .

Матеріалами провадження встановлено, що захисники ОСОБА_14 та ОСОБА_11 про час та дату судового засідання не повідомлялись.

Між тим, враховуючи те, що оскаржуване рішення було ухвалено за участю захисника ОСОБА_7 , беручи до уваги встановлені колегією суддів обставини, які дають підстави вважати обґрунтованим продовження строків тримання ОСОБА_15 під вартою, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухваленого слідчим суддею судового рішення.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду :
____________ _______________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3