Справа № 278/3572/15-к
В И Р О К
Іменем України
12 січня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001270, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу (КК) України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці вересня 2015 року близько 16 години ОСОБА_4 перебував в будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , де в нього виник умисел на таємне викрадення мобільного телефону та срібного перстня, що належать ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же час та місці ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Леново А-536» вартістю 2538,15 гривень із сім-картами операторів мобільного зв`язку «МТС Україна» вартістю 20 гривень та «Київстар» вартістю 15 гривень, коштами на рахунку вказаних сім-карт в розмірі 44 гривні, флеш-картку обсягом 32Гб вартістю 300 гривень, срібний перстень вагою 12,79 грама вартістю 89 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3006,15 гривень. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
29 жовтня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
24 листопада 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином невеликої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру (29.10.15) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , яка відшкодована у повному обсязі, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Укладення угоди між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Очевидної неможливості виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного.
Потерпіла ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з підозрюваного.
Речові докази по справі підлягають поверненню законним володільцям.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0001270 угоду про примирення від 24 листопада 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .
Сакульцану ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 768 гривень процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області товарознавчої експертизи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ: мобільний телефон марки "Леново А-536", який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити в її розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений підозрюваним виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.
Копія вироку негайно після проголошення вручається підозрюваному та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1