Провадження № 11-кп/792/585/15
Справа № 688/4727/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Шепетівського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777,
в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Западинці Ізяславського району Хмельницької області, тимчасово проживаючої по АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, громадянку України, раніше судиму вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2014 за ч.ч.1, 4 ст.358, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2014 і призначено їй остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
У строк відбування покарання зараховано час перебування під вартою з 05 грудня 2014 року по 16 березня 2015 року.
Речовий доказ - ніж вирішено знищити.
За вироком суду 12 серпня 2014 року близько 23 години, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяла з порогу будинку кухонний ніж, вийшла на дорогу та умисно завдала ним один удар ножем в ліву нижню частину живота ОСОБА_8 , чим заподіяла потерпілій тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини.
01 вересня 2015 року на цей вирок обвинувачена подала апеляційну скаргу, у якій одночасно заявила клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що після вироку - через півтора місяці (13.07.2015) вона народила дитину; що її адвокат в судовому засіданні відмовилася надавати їй правову допомогу, а на запрошення іншого захисника у неї не було коштів, тому вона захищала свої інтереси в суді сама; що коли прийшов час подавати апеляційну скаргу адвокати запросили надмірно високу ціну їх послуг декілька тисяч гривень; що потім вона перебувала в пологовому будинку; що роди були складні і вона себе погано почувала; що про наявність безоплатної вторинної допомоги їй практично нічого відомо не було, окрім роз`яснень судом на її отримання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, думку прокурора про відсутність підстав для поновлення строку, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що вирок стосовно ОСОБА_7 ухвалено 26 травня 2015 року, його проголошення відбулося за участю учасників судового розгляду, у тому числі й обвинуваченої, з роз`ясненням порядку і строків оскарження, копія вироку того ж дня була вручена обвинуваченій ОСОБА_7 , що підтверджується даними наявної у справі її розписки від 26.05.2015.
З матеріалів судового провадження також видно, що ОСОБА_7 02.04.2015, до початку судового розгляду під розписку отримала пам`ятку про права та обов`язки і у той же день в присутності адвоката ОСОБА_9 заявила, що свої інтереси в суді буде захищати сама, від адвоката ОСОБА_9 відмовляється, про що написала і подала суду відповідну заяву (а.с.146); відмова обвинуваченої від захисника була прийнята судом лише після з`ясування думки учасників провадження.
Порушень вимог ст.54 КПК України при прийнятті відмови від захисника не убачається. За повідомленням захисника в суді першої інстанції, зафіксованим технічним записом, при спілкуванні з обвинуваченою вони не дійшли згоди щодо лінії захисту.
Як зазначила сама обвинувачена в апеляційній скарзі, суд першої інстанції роз`яснив їй право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.
Наведене спростовує доводи обвинуваченої про те, що саме адвокат відмовилася від надання їй правової допомоги в суді, та про те, що їй нічого не було відомо про вторинну безоплатну допомогу.
Жодних доказів на підтвердження її звернення до інших захисників за правовою допомогою чи прізвищ захисників, які відмовили їй у наданні правової допомоги з виготовлення та подання апеляційної скарги, обвинуваченою не надано, а інших будь-яких причини неподання апеляційної скарги упродовж півтора місяця після проголошення вироку та вручення його копії, зокрема й до народження дитини 13.07.2015, ОСОБА_7 в клопотанні не зазначає.
До того ж відповідно до її пояснень в апеляційному суді вихованням двох інших малолітніх дітей у цей час вона не займалася, оскільки позбавлена щодо них батьківських прав.
Не надано нею доказів й на підтвердження неможливості подати апеляційну скаргу і впродовж півтора місяця після народження дитини.
Більше того, за поясненнями самої обвинуваченої в апеляційному суді, потрапивши в пологовий будинок 12.07.2015, після народження 13.07.2015 дитини вже 16.07.2015 вона була виписана з пологового будинку, що також спростовує її твердження про складні роди та погане самопочуття після них.
Крім того, ОСОБА_7 пояснила апеляційному суду, що дійсною причиною подання апеляційної скарги стало усвідомлення нею, що на підставі вироку вона буде позбавлена волі.
За таких обставин підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку колегія суддів не знаходить.
Відповідно ж до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для його поновлення.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Обвинуваченій ОСОБА_7 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Шепетівського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року відмовити, апеляційну скаргу їй повернути.
Копію даної ухвали разом з усіма доданими до апеляційної скарги матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з часу її проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2