Справа №11-95/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року лютого 25 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Лугового М.Г.

суддів Крамаренка В.І., Матуса В. В.

з участю прокурора Савостьянової Л.В.

представника потерпілого ОСОБА_2 виправданого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_4 представника потерпілого ОСОБА_2 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2009 р., яким

ОСОБА_3 Федосеєвич,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2,

Ямпільського району Сумської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не засуджувався

виправданий за ст. 356 КК України за відсутністю в його діянні складу злочину.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді від 8 вересня 2009 року була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Підставою до порушення кримінальної справи стала заява приватного звинувачення ОСОБА_2, у якій він зазначив, що 31 жовтня 2005 року між ним та ВАТ Український інноваційний банк був заключений договір купівлі-продажу незавершеного будівництва та земельної ділянки в с. Сад Сумського району по вул. Виноградна, 14. Після укладення договору представник Банку передав йому ключі від будинку та повідомив, що ключі від надвірних будівель знаходяться у ОСОБА_3 Він неодноразово звертався з вимогою до ОСОБА_3 передати йому ключі, але останній відмовляв йому, пояснюючи, що будинок є його власністю. В послідуючому ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому оспорював законність набуття права власност на будинок ОСОБА_2, але в задоволенні його позову було відмовлено і визнано добросовісним набувачем домоволодіння ОСОБА_2 Неодноразово ОСОБА_2 робив спроби користуватись житлом, але ОСОБА_3 постійно заважав йому у цьому.

Суд у вироку дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В апеляції ОСОБА_4 представник потерпілого ОСОБА_2 прохає вирок суду скасувати як незаконний, постановити новий вирок і призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох місяців арешту. В обґрунтування своїх висновків, він зазначає, що суд, розглядаючи справу, не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи не заперечував проти того, що він користується будинком і не зважаючи на судові рішення не дає ОСОБА_2 користуватись будинком як законному набувачу, тобто в його діях в наявності складзлочину, передбачений ст. 356 КК України - самоправство. Всі дії з боку ОСОБА_3 вчиняються на протязі майже чотирьох років. Рішення районного суду набуло чинності і повинно бути виконане ОСОБА_3, але він умисно перешкоджає йому ОСОБА_2 користуватись будинком і посилається на те, що він звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на судові рішення. На вказану обставину послався і суд у вироку, але це не є підставою визнавати дії ОСОБА_3 правомірними, та вважати, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 356 КК України.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2 представника потерпілого ОСОБА_4, який підтримав подану апеляцію, виправданого ОСОБА_3, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим та заперечував проти поданої апеляції, міркування прокурора Савостьянової Л.В., яка прохала вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, які викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень, при розгляді справи в апеляційному суді є: невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 КПК України, коли при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначено, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що згідно договору купівлі- продажу від 31.10.2005 року ВАТ Український інноваційний банк продав ОСОБА_2 незавершений будівництвом житловий будинок у с. Сад, по вул. Виноградній, 14 Сумського району Сумської області та земельну ділянку, на підставі якого потерпілий отримав державні акти.

Рішенням Сумського районного суду від 25.04.2008 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом жилого будинку та земельної ділянки по вул.

Виноградна, 14 в с. Сад, Сумського району Сумської області - відмовлено, та зобовязано не чинити ОСОБА_2 будь-яких перешкод у користуванні незавершеним будівництвом житловим будинком та земельною ділянкою.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 13.11.2008 року, рішення районного суду залишено без зміни, а апеляцію ОСОБА_3 та ОСОБА_3 відхилено.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_3 чинить опір в користуванні потерпілому його майном і вчиняє самоправні дії.

Суд у вироку в обґрунтування своїх висновків, щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України вказав, що підсудний сумлінно відстоює свої права, бо вважає себе законним володільцем будинку і що ОСОБА_3 вважає, що він не вчиняє ніяких самоправних дій.

Суду у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу та оцінки доказів, поданих у судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про відсутність в діях підсудного складу злочину.

Суд, розглядаючи справу, не дотримався цих вимог закону і прийшов до передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

При цьому суд у вироку детально виклавши доводи ОСОБА_3 по те, що він не вчиняв і не вчиняє ніяких самоуправних дій, взагалі не дав оцінки показам представника потерпілого ОСОБА_4 в обґрунтування його доводів щодо самоуправних дій ОСОБА_3 та обмежився допитом лише свідка ОСОБА_5, з трьох які були зазначені в скарзі приватного обвинувачення потерпілого.

Окрім цього, суд, пославшись у вироку на рішення Сумського районного суду від 25.04.2008 року і додаткові рішення цього суду від 13.06.2008 року та 10.09.2008 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 13.11.2008 року не звернув уваги нате, що вказані судові рішення набрали чинності з 13 листопада 2008 року і виконавчий лист судом був направлений для виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції, але ОСОБА_3 їх не виконав і не допускає потерпілого

ОСОБА_2 до будинку та земельної ділянки, які йому належать по праву власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2005 року.

Суд також у вироку не дав оцінки і іншим доказам, які були предметом дослідження під час розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин по справі, суд передчасно дійшов до висновку про необхідність постановлення по справі виправдувального вироку відносно ОСОБА_3 у звязку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, під час якого необхідно в повному обсязі дослідити всі обставини справи, зробити аналіз зібраних по справі доказів, дати їм відповідну оцінку, обговорити питання про наявність в діях ОСОБА_3 іншого складу злочину та постановити відповідне процесуальне рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 362,365,366,377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 Федосеєвича скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7