Справа №: 398/4957/14-к
ВИРОК
Іменем України
"22" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004116 від 31.10.2013 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тимофіївка Новоархангельського району Кіровоградської області, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

31 жовтня 2013 року близько 09.00 год. ОСОБА_7 проходячи біля центрального ринку міста Олександрії біля магазину «У Тимофійовича», який розташований по вул. Семашка, на ґрунті неприязнених відносин, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_6 один цілеспрямований боковий удар кулаком лівої руки в праву сторону обличчя, від чого останній впав на виступаючий предмет з приданим при цьому прискоренням, а саме на цегляну колону, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з вдавленим переломом передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, перелом зовнішньої стінки решітчастої кістки справа, гемосинусу (кров в пазусі), інтрапальпебральної (внутрішньоповікова) емфіземи та міжтканинної емфіземи вилично орбітальної ділянки зправа, з сінцями та саднами, які відповідно до висновку судово медичної експертизи №93 від 27 травня 2014 року, відносяться до середнього ступеня тяжкості

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав взагалі та пояснив, що 31.10.2013 року він разом з ОСОБА_8 проходили по вулиці Семашко, де праворуч на тротуарі стояв ОСОБА_6 .. ОСОБА_8 зробив йому зауваження, щоб він не міняв валюту, на що ОСОБА_6 відповів нецензурною лайкою, погрожуючи. Він сказав йому, щоб той не хамив, на що останній схопив його за праве передпліччя, від чого він втратив рівновагу, вдарився об нього та обоє впали на автобус, при цьому ОСОБА_6 впав потилицею на автобус, а він лицем до нього, тримаючись один за одного. Від автобусу вони падають назад, тримаючи один одного, при цьому він вдарився плечем об стовпчик, а потім вони вже впали на бік. Чемерис підняв його і вони пішли звідти, оскільки в нього «шуміло в голові». У ОСОБА_6 не було видимих тілесних ушкоджень. Ніяких тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив. Пояснити наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 він не може.

Проте, доводи обвинуваченого щодо відсутності його винуватості у спричиненні ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, є безпідставними і спростовуються сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що раніше з обвинуваченим у нього були дружні стосунки, а з літа 2013 року вони погіршились, що призвели до фактичного припинення спілкування. 31.10.2013 року він стояв біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чекаючи на тещу. Потім побачив, що з вулиці 50 років Жовтня йде ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , побачивши їх він відвернувся, включивши свій телефон, в цей момент він стояв обличчям до стовпчика (тумби), десь на відстані 1-1,5 метрів. По ногам він побачив, що ОСОБА_8 пройшов повз нього, а ОСОБА_7 наніс йому удар великої сили, чим саме він не помітив. Звичайно він такого не очікував та й взагалі в їх сторону не дивився та до нього ніхто не звертався. В результаті чого він впав і втратив свідомість, впавши він ударився правою стороною обличчя в області носа, вилиці об стовпчик, а потім розвернувшись впав під автобус. Він піднявся, кров йшла з носу та з роту, в цей час підбігла з магазину продавець ОСОБА_9 , яка допомогла пройти в магазин, щоб умити обличчя, там був і ОСОБА_10 . Після чого він вийшов разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сів у власний автомобіль та поїхав одразу ж до міліції, щоб написати заяву. Черговому слідчому він написав заяву, одразу ж дав пояснення, після чого слідча дала направлення до суд-мед експерта, куди він і звернувся, там зробили фото та сказали, що все передадуть до міліції. Після чого він поїхав додому, де випив обезболюючу таблетку, зробив компрес, але вночі стало гірше, а тому на наступний день зранку він звернувся в лікарню в санпропускник. Там дали направлення у неврологічне відділення, де перебував на денному стаціонарі з 01 по 10 число, а так як у них з дружиною була придбана путівка до Єгипту, вони поїхали відпочивати. Лікар дозволив йому поїхати, але з певними застереженнями.

Також просить стягнути на його користь матеріальну шкоду, яка пов`язана з витратами на лікування 785,14 грн. та за проведення комп`ютерної томографії 450 грн.; а також у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., як зазначено в позові, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого.

Крім того, пояснив, що зі свідком ОСОБА_11 у нього також неприязнені стосунки, так як з його каси, де він працював видно, що клієнти підходять до нього, а не до каси. Він є конкурентом цим особам, так як скуповує валюту у людей. Крім того, на той час, коли відбувались ці події, ОСОБА_11 на місці не було, він був у приміщенні каси.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він орендує приміщення для магазину « ОСОБА_13 » та працює там продавцем, коли вийшов по товар, то почув крики. Згодом до його магазину зайшов потерпілий, який був весь в крові, розбитий ніс. Потерпілий нічого йому не пояснив, а сказав лише, що розбереться сам. Самої сутички він не бачив, прізвище особи з ким була сутичка йому не відоме, швидкої допомоги ніхто не викликав.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що 31.10.2013 року вона домовилась із зятем про зустріч біля Центрального ринку. По дорозі з провулку вона зразу зайшла в магазин «Українські ковбаси». Коли вийшла, то помітила як два чоловіка повернули з вул. 50 років Жовтня, серед них був ОСОБА_7 та ще один високий незнайомий їй чоловік. Вона знаходилась на відстані десь 30 метрів та все добре бачила. Підійшовши ближче до її зятя, вони стояли обличчям одне до одного, поговоривши десь 3 хвилини, ОСОБА_7 наніс зятю удар кулаком правої руки в праву сторону обличчя, при тому що її зять ніяких дій не вчиняв відносно тих двох осіб. Після цього ОСОБА_6 впав на землю, вдарившись головою об стовпчик. Але в подальшому уточнила, що не може точно сказати чим саме зять вдарився. Все це відбулось дуже швидко. Вона кинулась наздоганяти обвинуваченого, а потім повернулась до зятя. Зять стояв та витирав обличчя мокрим рушником, яке дали йому продавці з магазину шпалер. На обличчі у зятя були гематоми та кров. Після чого вона пішла в своїх справах, коли зять звернувся в лікарню та в міліцію їй не відомо.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що потерпілий є її чоловіком, ці події відбувались в субота, вона якраз збиралась йти на Центральний ринок. Десь о 9.00-09.30 годині їй зателефонував чоловік і повідомив, що йому завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з яким був і ОСОБА_8 .. Коли він приїхав додому, то видно було, що маються побої, чоловік ліг відпочити. Через деякий час у чоловіка відкрилась блювота, почались головні болі і на наступний день вони поїхали до лікарні, де чоловік проходив подальше лікування. З 10.11.2013 року вони сім`єю їздили в Єгипет, з дозволу лікаря. Раніше з ОСОБА_7 вони дружили сім`ями, разом святкували свята, а потім з часом стосунки погіршились, але подробиць того з чим це пов`язано, вона не знає.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює контролером касиром в операційній касі, де здійснює валютні операції та у нього з ОСОБА_6 до цих всіх подій був конфлікт в зв`язку з тим, що останній стоїть біля магазину « ОСОБА_13 » та постійно пропонує людям свої послуги по обміну валюти. 31.10.2013 року вони з ОСОБА_7 йшли на Центральний ринок м.Олександрії по своїм справам. В цей час він побачив ОСОБА_6 , який стояв біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_7 йшов попереду нього десь за півметра, а він за ним. Коли він був від ОСОБА_6 десь за три метра, то зробив йому зауваження, запитуючи чого він знову тут стоїть. На що останній відповів йому грубою нецензурною лайкою. ОСОБА_7 сказав ОСОБА_6 , щоб той не «хамив». В цей момент ОСОБА_6 , який стояв біля стовпчика обличчям до них, на місці де є зниження до дороги, смикнув за рукав правої руки ОСОБА_7 , який стояв вище від нього, після чого вони втратили рівновагу і ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_6 впали на стовпчик, покотившись потім під мікроавтобус. ОСОБА_7 був зверху та можливо ОСОБА_6 і вдарився головою об стовпчик. Він підняв ОСОБА_7 , який жалівся, що в нього болить голова, бо він вдарився своєю головою об голову ОСОБА_6 , але куди саме був цей удар, він це не бачив. В цей момент підійшла теща ОСОБА_6 і почала голосно кричати, мабуть подумала, що вони забирають у нього гроші. А тому, він підтримуючи ОСОБА_7 пішли звідти, чи були тілесні ушкодження у ОСОБА_6 він не пам`ятає, крові на обличчі він не бачив.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що в жовтні 2013 року, зранку, він перебував у магазині «Золото», що знаходиться біля магазину « ОСОБА_13 ». Коли вийшов на вулицю та стояв на ганку магазину, то побачив ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які йшли. ОСОБА_6 стояв навпроти магазину « ОСОБА_13 » біля свого «буса». Коли вони зблизились, то він не чув, щоб вони одне одному щось казали. ОСОБА_7 йшов ближче до ОСОБА_6 , який і потягнув ОСОБА_7 за правий рукав і вони разом впали під мікроавтобус, що стояв поряд. ОСОБА_8 підняв ОСОБА_7 і вони пішли. Чи наносив ОСОБА_7 удар ОСОБА_6 він не помітив, оскільки все відбувалось дуже швидко. Він знаходився десь метрів за 7-10 метрів від того місця та не чув, щоб вони про щось розмовляли. Що відбувалось далі, він не знає, так як пішов на роботу. Крім того пояснив, що ні з потерпілим, ні з обвинуваченим не дружить, просто у нього захисник обвинуваченого спитав, чи він не бачив ті події, що відбувались в жовтня 2013 року, так як на той час він працював в касі пункту обміну валюти приватного товариства «Українська фінансова група», це біля центрального ринку з правої сторони. Вони з ОСОБА_8 працювали в одній фірмі, але в різних філіях. Зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , були обличчям одне до одного, першим упав ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 упав на нього, спочатку вони впали на стовпчик, а потім під мікроавтобус.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що в той день вона працювала в магазині «Піраміда», почула шум в коридорі, коли зайшла туди, то побачила ОСОБА_6 , у якого була кров на обличчі. Вона відкрила туалет та дала йому полотенце. Обставин, що відбувались на вулиці вона не бачила.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2013 року, вбачається, що в 09 год. 15 хв. до слідчого від ОСОБА_6 надійшла заява про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який близько 09.00 год. перебуваючи у магазину « ОСОБА_13 » на центральному ринку міста Олександрії спричинив йому тілесне ушкодження (аркуш к.пр.2).

З протоколу огляду місця події та фототаблиць від 31.10.2013 року видно обстановку біля центрального ринку м.Олександрії та магазину « ОСОБА_13 » по вул.Семашка. Територія місця події прилегла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », викладена з бетонної плитки сірого кольору. З правої сторони від магазину біля проїзної частини розміщені стовпчики з цегли червоного кольору, висотою 50 см., відстань яких один від одного близько 1 метра (аркуш к.пр. 3 - 5)

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 476 від 31.10.2013 року у ОСОБА_6 , виявлено наступні тілесні ушкодження: синець довкола правого ока (1), крововилив у слизову оболонку верхньої губи справа (1) з садном в центральній його частині (1), які утворилися від дії тупого (их) предмету (ів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб. Вказані тілесні ушкодження утворились від не менш як 1 травматичної дії тупого предмету та за своєю морфологією не суперечать даті вказаній в описовій частині постанови про призначення експертизи, тобто могли бути нанесені 31.10.2013 року (аркуш к.пр. 10 -11).

Згідно рапорту оперативного чергового Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, 01.11.2013 року в 11.50 год. по телефону-102 надійшло повідомлення від чергового санпропускника ОКМЛ №1 про те, що на стаціонарне лікування в неврологічне відділення було покладено ОСОБА_6 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку ( аркуш к.п. 14).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що потерпілий пояснив, що побачивши як зі сторони вул. 50 років Жовтня йшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , він відвернувся обличчям в іншу сторону. ОСОБА_7 , який є шульгою, підійшов першим та наніс йому лівою рукою удар в праву частину обличчя. Від чого він впав та вдарився об цегляну колону саме тією стороною обличчя, куди прийшовся удар. Ударився ротом, тому що була розірвана губа та язик, після чого впав на спину. Коли він піднявся, то побачив, що його теща бігла до ОСОБА_7 ( аркуші к.п. 37-42).

З висновку експерта судово-медичної експертизи №537, яка проводилась з 09.12.2013 року до 14.01.2014 року, вбачається, що згідно даних, викладених у висновку судово медичного експерта № 476 від 31.10.2013 року, відповідно медичної картки стаціонарного хворого №11890 та комп`ютерної томографії № 0171113 від 01.11.2013 року, ксерокопії протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження:

а) синець довкола правого ока (1), субконюктивальний крововилив правого ока (1), крововилив у слизову оболонку верхньої губи справа (1) з садном в центральній його частині (1);

б) вдавлений перелом передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, перелом стінки правої решітчастої кістки. Гемосинус. Інтрапальпебральна (внутрішньоповікова) емфізема та міжтканинна емфізема вилично - орбітальної ділянки з права (згідно висновку комісії лікарів рентгенологів Кіровоградської обласної лікарні від 14.11.2013 року);

в) закрита черепно мозкова травма; струс головного мозку.

Виявлені тілесні ушкодження за своєю морфологією не суперечать даті вказаній в описовій частині постанови про призначення експертизи, тобто могли бути нанесені і 31.10.2013 року.

Тілесні ушкодження, вказані під пунктом б) у вигляді переломів передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, передньої стінки правої решітчастої кістки; гемосинусу, що супроводжувались інтрапальпебральною та міжтканинною емфіземою (рентгенологічно), відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Враховуючи характер, локалізацію та масивність виявлених ушкоджень, експерт вважає не можливим їх утворення при падінні з висоти власного зросту на площину, але не можна виключити їх утворення при падінні на виступаючий предмет з приданим при цьому прискоренням, а саме на колону, як вказує ОСОБА_6 .. Об`єктивно достовірних судово медичних даних, які б дозволили судити про те, які саме ушкодження утворились від удару кулаком, а які від падіння з наступним ударом об вищевказану колону не мається (аркуші к.пр. 43 - 48).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09.01.2014 року за участі свідка ОСОБА_14 , вбачається, що свідок розповіла, що домовилась з зятем про зустріч біля магазину « ОСОБА_13 ». Коли вийшла із ковбасного магазину, то побачила зятя, який вже стояв навпроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час людей там не було. З протилежної сторони дороги йшло двоє чоловіків, один вищий, а інший нижчий. Нижчий йшов з правої сторони, вищий з лівої та направлялись до ОСОБА_6 .. Потім вона побачила, що менший б`є зятя кулаком в праву сторону обличчя, від чого зять впав та вдарився головою об машину ( аркуші к.пр. 49-54).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2014 року за участі свідка ОСОБА_8 , вбачається, що він з ОСОБА_7 вранці 31.10.2013 року близько 09.00 год. проходили біля центрального ринку, побачили ОСОБА_6 .. Він йшов та по ходу сказав потерпілому; «Ти знову тут стоїш, скільки це може продовжуватись?». ОСОБА_17 виразився в його бік нецензурними словами. ОСОБА_7 сказав йому, щоб він не «хамив». Після цього ОСОБА_6 хапає ОСОБА_7 за курточку та висмикує його на себе, від чого ОСОБА_7 втратив рівновагу, вони падають, вдаряються об автобус і повалились, знизу був ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 зверху на ньому. Він підняв ОСОБА_7 та вони пішли. Куди вони вдарились та яким місцем він не знає (аркуші к.пр. 64-70).

З висновку судово медичної експертизи №93, яка проводилась з 14.05.2014 року по 27.05.2014 року вбачається, що згідно даних, викладених у висновку судово медичного експерта №537 від 14.01.2014 року, відповідно медичної картки амбулаторного хворого № 1608 ОСОБА_6 , медичної карки стаціонарного хворого №11890 та комп`ютерної томографії № 0171113 від 01.11.2013 року, ксерокопії протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , ксерокопії слідчого експерименту від 13.01.2014 року за участю свідка ОСОБА_8 у потерпілого ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження у вигляді:

1.2.Закрита черепно мозкова травма: струс головного мозку, вдавлений перелом передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, перелом зовнішньої стінки решітчастої кістки справа. Гемосинус (кров в пазусі). Інтрапальпебральна (внутрішньоповікова) емфізема та міжтканинна емфізема вилично - орбітальної ділянки з права; синця довкола правого ока (1), субконюктивальний крововилив правого ока (1), крововилив у слизову оболонку верхньої губи справа (1) з садном в центральній його частині (1).

Тілесні ушкодження, які мали місце, можуть відповідати строку 31.10.2013 року.

Тілесні ушкодження виникли від травматичного контакту з тупим об`єктом. Судово медичних даних по яким можливо говорити про те, чи ушкодження відтворились від локального травматичного впливу тупим об`єктом чи при падінні з положення стоячи на виступаючу поверхню немає.

3. Черепно мозкова травма у вигляді струсу головного мозку з вдавленим переломом правої верхньощелепної пазухи, перелом зовнішньої стінки решітчастої кістки справа, гемосинус (кров в пазусі); інтрапальпебральна (внутрішньоповікова) емфізема та міжтканинна емфізема вилично - орбітальної ділянки зправа, з синцями та саднами відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Вказані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах на які вказує ОСОБА_6 , під час проведення слідчого експерименту за його участю та не могли утворитися при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участі від 13.01.2014 року (аркуші к.пр. 79 -83).

Аналізуючи зібрані докази та оцінюючи їх разом суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати з ч.1 ст.122 КК України на ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як вбачається з показань потерпілого в ході проведення слідчого експерименту, він відвернувся обличчям в іншу сторону, коли побачив, що йдуть ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , оскільки у них з 2013 року були неприязнені стосунки. ОСОБА_7 , який є шульгою, підійшов першим та наніс йому лівою рукою удар в праву частину обличчя. Від чого він впав та вдарився об цегляну колону саме тією стороною обличчя, куди прийшовся удар. З висновку судово медичної експертизи №93, яка проводилась з 14.05.2014 року по 27.05.2014 року згідно даних, викладених у висновку судово медичного експерта №537 від 14.01.2014 року, відповідно медичної картки амбулаторного хворого № 1608 ОСОБА_6 , медичної карки стаціонарного хворого №11890 та комп`ютерної томографії № 0171113 від 01.11.2013 року, ксерокопії протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , ксерокопії слідчого експерименту від 13.01.2014 року за участю свідка ОСОБА_8 , вбачається, що черепно мозкова травма у ОСОБА_6 у вигляді струсу головного мозку з вдавленим переломом правої верхньощелепної пазухи, перелом зовнішньої стінки решітчастої кістки справа, гемосинус (кров в пазусі); інтрапальпебральна (внутрішньоповікова) емфізема та міжтканинна емфізема вилично - орбітальної ділянки з права, з синцями та саднами відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я більше 21 дня та дані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах на які вказує ОСОБА_6 , під час проведення слідчого експерименту за його участю та не могли утворитися при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участі від 13.01.2014 року.

Порушень вимог законодавства, які б виключали використання вказаного висновку експерта № 93 як доказу, при проведенні вказаного експертного дослідження та при складанні висновку не встановлено, та в даному висновку дана повна оцінка механізму утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, з урахуванням тих, які залишені поза увагою при надані попередніх експертних висновків.

За нормативним визначенням, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тілесні ушкодження середньої тяжкості, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК України).

Необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 128 КК України ) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

З досліджених судом під час розгляду справи показань потерпілого, та висновку експерта №93 вбачається, що тілесне ушкодження середньої тяжкості, а саме черепно мозкова травма у ОСОБА_6 у вигляді струсу головного мозку з вдавленим переломом правої верхньощелепної пазухи, перелом зовнішньої стінки решітчастої кістки справа, гемосинус (кров в пазусі); інтрапальпебральна (внутрішньоповікова) емфізема та міжтканинна емфізема вилично - орбітальної ділянки з права, з синцями та саднами могли утворитися після того, коли ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 лівою рукою удар в праву частину обличчя, від чого потерпілий впав та вдарився об цегляну колону саме тією стороною обличчя, куди прийшовся удар.

Таким чином, наносячи удар потерпілому під час конфлікту, обвинувачений хоча й не передбачав, але повинен був передбачити, що потерпілий може впасти на цегляну колону або плитку і одержати травму внаслідок удару об них. Достовірних даних, які б давали можливість судити про спричинення ОСОБА_7 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, судом не встановлено.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_11 в тій частині, що ОСОБА_7 не наносив удару потерпілому, а ОСОБА_6 , який стояв біля стовпчика, на місці, де є зниження до дороги, смикнув за рукав правої руки ОСОБА_7 , який стояв вище від нього, після чого вони втратили рівновагу і ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_6 впали на бус, потім на стовпчик, покотившись потім під мікроавтобус, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого, які є послідовними та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та не суперечать висновку судово медичної експертизи №93 згідно якого тілесні ушкодження, які були спричинені потерпілому, не могли утворитися при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участі від 13.01.2014 року.

Показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_11 що вони не бачили ніяких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , спростовуються показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які пояснили, що обличчя потерпілого було в крові, а також висновком судово-медичної експертизи № 476 від 31.10.2013 року, звідки вбачається, що у ОСОБА_6 , в той же день були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець довкола правого ока (1), крововилив у слизову оболонку верхньої губи справа (1) з садном в центральній його частині.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, в їх сукупності, з огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_20 за епізодом заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості підлягають перекваліфікації з ч.1 ст.122 КК України на ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, те, що злочин вчинений ним є злочином невеликої тяжкості; необережний; особу винного, який одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, а також те, що він не перебуває на обліку у наркологічному та психіатричному диспансері; до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, враховуючи, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ст. 128 КК України, але вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи, така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також є і справедливою.
В судовому засіданні обвинувачений подав заяву, що у разі визнання його винним, просить застосувати до нього акт амністії та звільнити від відбування призначеного покарання, так як він має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році», звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи: не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Оскільки обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», має малолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав, скоїв необережний середньої тяжкості злочин, та просить застосувати до нього амністію, то суд вважає, що існують всі підстави для її застосування, а тому звільняє його від призначеного покарання.
Потерпілим заявлено позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди, яка пов`язана з витратами на лікування 785,14грн. та за проведення комп`ютерної томографії 450 грн.; а також у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн..

Прокурором заявлено позов в інтересах держави в особі міського комунального лікувально профілактичного закладу «Міська лікарня №1» про стягнення з ОСОБА_7 на користь даного закладу 1 111,53 грн. у відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоду завдано не з її вини, а тому враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинуваченим цивільний позов потерпілого та прокурора у частині стягнення матеріальної шкоди не відшкодовано, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 - 1245,14 грн. та на користь міського комунального лікувально профілактичного закладу «Міська лікарня №1» 1111,53 грн. у відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілому моральної шкоди, суд виходить з наступного.
За змістом ч., ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду.
Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає за можливе задовольнити частково в сумі 2 000 грн., враховуючи ступінь тяжкості перенесених ним моральних, фізичних та психічних страждань.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі не встановлено.

Керуючись ст., ст. 468, 469, 472, 475, 476 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченому ст. 128 КК України, призначивши покаранняв виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися в органи кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_7 міського комунального лікувально профілактичного закладу«Міська лікарня №1» - 1111,53грн. у відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 - 1245,14грн. у відшкодування матеріальної шкоди, тобто витрат на лікування та 2000 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: