В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 274/1830/15-к
Провадження № 1-кп/0274/247/15
28.08.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/1830/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичева, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
за ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
12.03.2015 року о 18 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 між громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на грунті раніше виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 два удари правою рукою в голову: спочатку ліктем в область лівого ока, а потім кулаком в область лівого ока. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на повіках лівого ока, яке є легким тілесним ушкодженням.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ст. 125 ч.1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину та цивільний позов потерпілого визнав частково та показав, що не пам`ятає точно дати, навесні, у вечірній час, до дому повернувся син і сказав, що охоронець на автостоянці, де він ставив свій мопед на стоянку, взяв з нього гроші набагато більше ніж за звичай, а саме 9 гривень. Обурені цим, він разом із дружиною на автомобілі поїхали на автостоянку в район Червоної Гори. По дорозі заїхали на іншу автостоянку та з`ясували, що плата за скутер становить від 1 гривні до 3 гривень. На автостоянку, їхали втрьох, також разом із сином, щоб розібратися. Коли заїхали на територію стоянки, охоронець був в іншому кінці території та довго не підходив. Коли став іти до них, то поводив себе зухвало, був незадоволений, говорив, що нічого не знає. Вони пояснили, що охоронець взяв багато грошей з дитини та стоянку скутера. Потерпілий це заперечував і своєю поведінкою спровокував конфлікт. Не втримавшись, він вдарив потерпілого двічі в обличчя, спочатку ліктем, а потім кулаком. Цивільний позов визнає частково, в межах 400 грн.
Незважаючи на те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав частково, його вина стверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 12 березня 2015 року він був на роботі, на автостоянці по АДРЕСА_2 , де працює охоронцем. Бачив, що під`хала машина, з якої вийшли чоловік та жінка. Він почав іти до них. Вони підбігли до нього та стали бити, при цьому нічого не пояснювали та питань не задавали. Обвинувачений вдарив його два рази в голову. Удари також наносила і жінка сумкою по голові. Він змушений був втекти та сховатися у приміщення, звідки викликав міліцію. Також потерпілий зазначив, що взяв з дитини за стоянку скутера 2 гривні, віддавши йому здачу - 8 гривень із наданих ним десяти. Просить стягнути з обвинуваченого 2000 гривень моральної шкоди, так як близько двох тижнів він ходив з синяками на обличчі, сильно перенервував, змушений бути дома та не працював чотири зміни.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що наприкінці весни цього року, ввечері син прийшов до дому та поскаржився на охоронця автостоянки, який взяв з нього багато грошей за стоянку скутера. Вона з чоловіком та дитиною поїхали на автостоянку з`ясувати обставини. Коли приїхали, охоронець довго не підходив до них., а як підійшов, то став грубити. Вони пояснили чому приїхали, але потерпілий не визнав, що взяв з дитини гроші. Тоді чоловік покликав сина, і охоронець почав відразу повертати гроші. При цьому образив дитину, сказавши, щоб син більше ніколи не приїздив сюди. Чоловік не витримав та вдарив потерпілого правою рукою. Куди прийшовся удар вона не бачила, так як стояли між ними, спиною до потерпілого. Після цього потерпілий втік у будку та заховався. Чоловік відвіз на автомобілі дитину до дому та повернувся, а вона залишилась на місці до приїзду працівників міліції.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 13.03.2015 року, ОСОБА_5 заявив, що 12.03.2015 року приблизно о 18 год.30 хв., невідомий чоловік, знаходячись на території автостоянки по вул.Котовського, 58 - А в м.Бердичеві, на грунті неприязних відносин, наніс йому два удари кулаками по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження (а.п.11).
Тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, стверджується висновком судово-медичної експертизи № 78 від 16.03.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на повіках лівого ока. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження спричинені від дії тупого твердого предмету що не виключається можливим за обставин та в термін, що вказано в постанові. ( а.п.17).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року, та ілюстрованої таблиці до протоколу, ОСОБА_7 розповів та показав за допомогою статиста за яких обставин та яким чином наніс потерпілому два удари, спочатку один удар ліктем правої руки в область обличчя, а потім один удар кулаком правої руки в область обличчя ( а.п.41-43).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 доведеною та кваліфікує його дії за ст.125 ч.1 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, вину у вчиненні злочину визнав частково.
Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не встановив.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Із урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, характеру неправомірної поведінки обвинуваченого, обсягу понесених потерпілим моральних страждань внаслідок вчинення злочину, вимушеності змін у його житті, суд частково задовольняє позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 та стягує на користь останнього 1500 гривень моральної шкоди з обвинуваченого.
Процесуальні витрати в провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот пятдесят ) гривень.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в сумі 1500 гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: