В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/207/2015 (130/1992/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 30.04.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, безробітного, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

28.03.2015 р. приблизно о 00-30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Жмеринка по вул. Чернишевського, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом деформування правої створи воріт гаражного приміщення належного ОСОБА_6 , що розташоване на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , проникли в середину гаража, де відчинивши гаражні ворота, та діючи умисно, протиправно, всупереч волі власника, таємно, незаконно, шляхом штовхання у зв`язку із відсутністю ключів замка запалення, заволоділи транспортним засобом мотоциклом ИЖ Юпитер 5, червоного кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 з об`ємом 350 куб.см., що належить потерпілому ОСОБА_6 . Із транспортним засобом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 12-А від 17.04.2015 р. вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного мотоцикла марки ИЖ Юпитер 5, станом на момент вчинення злочину, тобто 28.03.2015 р., становить 6841,41 грн. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди суму 6841,41 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з проникненням в приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Пояснив, що 28.03.2015 року приблизно о 00-30 год. він із своїм другом ОСОБА_7 був в останнього по АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 був у стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому вчинити крадіжку мотоцикла сусіда. Вони прийшли до гаражного приміщення потерпілого ОСОБА_6 саме із метою крадіжки мотоцикла. Про наявність та робочий стан вказаного мотоцикла було відомо ОСОБА_7 , так як той знав потерпілого раніше та саме він запропонував вчинити злочин. ОСОБА_7 відгинав праву створу воріт, але не міг їх відчинити та попросив допомогти ОСОБА_4 , який проник всередину через отвір та зсередини відкрив ворота. Тоді в гараж зайшов ОСОБА_7 та виштовхав мотоцикл із гаража. Оскільки не було ключів та поштовхав вулицею. По дорозі ОСОБА_4 попрощався та пішов додому, а Кривий поштовхав мотоцикл додому в с.Леляки. Вказав, що злочин вчинив, бо допоміг другу. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти його волі. Вид та вартість мотоцикла у сумі 6841,41 грн., що встановлена висновком експерта по справі не оспорив. Вказав, що потерпілому шкоду відшкодував, просив вибачення.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який суду пояснив, що в ніч з 27 на 28 березня 2015 року був вдома, однак крадіжки мотоцикла не бачив, виявив крадіжку аж зранку 28.03.2015 року. Зайшов в гараж та побачив, що немає мотоцикла, а з права створа воріт деформована. На час розгляду справи мотоцикл йому повернуто та повністю відшкодовано шкоду ОСОБА_4 , а тому претензій до ОСОБА_4 немає. Йому дійсно належить мотоцикл ИЖ Юпитер 5, червоного кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , який і було викрадено, вартість, що встановлена в ході досудового розслідування не оспорив. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, його інтереси захищає захисник, потерпілий цивільного позову по справі не заявив.
Прокурор, захисник та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 34), раніше не судимий (а.с. 40), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 37-38), в період вчинення злочину та на даний час на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.53-57), за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, до складу його сім`ї входить мати ОСОБА_8 , 1969 р.н., батько ОСОБА_9 , 1966 р.н. (а.с. 36,37), не є інвалідом першої-другої груп, є інвалідом дитинства третьої групи (а.с.39), безробітний (а.с.48).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, характер вчиненого злочину та особу винного, те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він добровільно з`являвся на виклики, досудове розслідування зупинялось для лікування обвинуваченого (а.с.51-52, 58-59), дав правдиві покази, те, що шкода завдана злочином відшкодована, а також думку потерпілого, який не просив позбавляти волі ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої статті без конфіскації майна та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин та із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1/2 частку від 384 грн. процесуальних витрат за проведення автотоварознавчої експертизи №12-А від 17.04.2015 року (а.с.41), з врахуванням стягнення судових витрат із засудженого ОСОБА_7 згідно вироку від 27.05.2015. Речовий доказ згідно вироку від 27.05.2015 залишено у володільця відповідно до ст. 100 КПК України (а.с.49-50).
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. (а. с. 60).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_3 ) на користь держави 1/2 частку витрат на залучення експерта за проведення автотоварознавчої експертизи №12-А від 17.04.2015 року, що складає 192 (сто дев`яносто дві) грн.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/
Копія вірна.

Суддя Секретар