Справа № 375/752/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1157/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 20.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
20 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого- судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

потерпілого - ОСОБА_11

представника потерпілого - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000190 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року, яким,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, 14 травня 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в смт. Рокитне-2, виявив будівельний майданчик по АДРЕСА_2 , належний потерпілому ОСОБА_11 , на території якого знаходилися упаковки з газоблоками і у нього виник умисел на їх викрадення.

З метою реалізації свого злочинного умислу на збагачення за рахунок чужого майна, маючи у власності автомобіль марки «КАМАЗ 53212» д.н.з. НОМЕР_1 з вмонтованим маніпулятором марки «Hiab 102» обвинувачений в цей же день біля 23 год. приїхав до вказаного будівельного майданчику, та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, заїхав на територію будівельного майданчику, де за допомогою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 маніпулятором погрузив на кузов автомобіля 10 упаковок газоблоків «Aeroc» об`ємом по 1,8 куб. м вартістю 2030 грн. кожна, після чого відвіз їх до домоволодіння ОСОБА_15 в АДРЕСА_3 , де залишив на зберігання.

Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений на власному автомобілі марки «КАМАЗ » в цей же вечір повернувся до будівельного майданчику і за допомогою тих же осіб маніпулятором погрузив 8 упаковок газоблоків «Aeroc» об`ємом 1,8 куб. м вартістю 2030 грн. кожна, після чого відвіз їх до АДРЕСА_4 , де залишив на зберігання.

В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_11 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 36540 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить змінити вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, в частині призначення покарання у виді 5 місяців арешту та призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що хоча судом призначено покарання, яке відповідає санкції статті, але за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Зазначає, що на його думку, враховуючи всі пом`якшуючі обставини, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт і саме вказане покарання було б достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить змінити вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року та пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, призначивши покарання без ізоляції від суспільства. В апеляційній скарзі зазначає, що призначене покарання являється занадто суворим. На думку захисника судом не було враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також особу обвинуваченого. Зазначає, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Крім того, ОСОБА_9 здійснює догляд за одинокою матір`ю пенсійного віку, яка являється інвалідом внаслідок аварії на ЧАЕС, він також є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, хворіє на цукровий діабет та потребує постійного лікування.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник просить змінити вирок Рокитнянського районного суду від 07.08.2015р. щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову, виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 13700 грн. матеріальної шкоди та зменшити розмір моральної шкоди. Крім того, просить виключити з вироку вказівку про накладення арешту на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що потерпілим не надано належних доказів на підтвердження того, що ним дійсно були понесені витрати у розмірі 8750 грн. за перевезення викраденого майна (газоблоків) та відсутні належні докази на підтвердження сплати потерпілим витрат на правову допомогу у розмірі 4950 грн. Крім того, при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого у розмірі 15000 грн. судом не враховано засади розумності, виваженості та справедливості, а потерпілим не наведено доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди та відсутнє обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди. Також вказує, що судом, при вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 не враховано вимоги ч.4 ст. 171 КПК України, згідно якої вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_11 просить вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника без задоволення. Вказує, що судом дано належну правову оцінку тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та обставинам вчинення кримінального правопорушення, а тому призначене обвинуваченому покарання відповідає досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, також підтримав вимоги апеляційної скарги захисника в частині призначення міри покарання і в частині вирішення питання про накладення арешту на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 , та заперечував щодо вимог апеляційної скарги захисника в частині вирішення цивільного позову потерпілого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу з доповненнями та підтримали апеляційну скаргу прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували щодо апеляційних скарг прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за обставин наведених у вироку, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та кваліфікації його дій стверджуються зібраними по справі доказами, дослідженими в процесі судового розгляду і не оспорюються учасниками судового провадження.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України є правильною і не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційних скарг прокурора та захисника в інтересах обвинуваченого про суворість призначеного обвинуваченому покарання та неврахування судом першої інстанції вимог статей 65, 66 КК України, то вони не грунтуються на матеріалах провадження.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Також судом враховано наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування спричинених збитків, позитивну характеристику з місця проживання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Крім того, на думку колегії суддів, необхідно врахувати думку потерпілого щодо міри покарання, який вважав, що призначене ОСОБА_9 покарання відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 матеріальні збитки, понесені потерпілим у зв`язку з поверненням викраденого майна не відшкодував, також в його діях відсутня така пом`якшуюча покарання обставина як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він добровільно до правоохоронних органів не звернувся, майно, яке було ним викрадено добровільно також не повернув.

За таких обставин, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів захисника обвинуваченого про необхідність зміни вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає їх частково обґрунтованими виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була спричинена матеріальна шкода, яка складається з витрат, понесених потерпілим на повернення викраденого майна. Сума заподіяної матеріальної шкоди становить 8750 грн. Внаслідок чого, у обвинуваченого виник обов`язок відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду в зазначеному розмірі. Тому, рішення суду першої інстанції про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 8750 грн. є обґрунтованим та законним.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника щодо того, що потерпілим не підтверджено належним чином сплату вартості за послуги перевезення (повернення) викраденого майна, оскільки сплата вартості вказаних послуг стверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №108 та №109 від 20.05.2015р.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що потерпілим не надано належних доказів на підтвердження сплати витрат на правову допомогу на суму 4950 грн., оскільки сплата вказаних коштів потерпілим стверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №16/06 від 16.06.2015р. та №4/08 від 04.08.2015р.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи захисника обвинуваченого щодо необхідності зменшення розміру моральної шкоди, що була стягнута з обвинуваченого на користь потерпілого, оскільки суд, визначаючи розмір моральної шкоди, неналежним чином врахував глибину моральних страждань потерпілого, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо його майна та прийшов до помилкового висновку щодо необхідності стягнення на користь потерпілого моральної шкоди саме у розмірі 15000 грн.

На думку колегії суддів, з урахуванням обставин справи, глибини душевних страждань потерпілого, з обвинуваченого на його користь слід стягнути 5000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди і саме зазначений розмір буде відповідати вимогам виваженості, розумності і справедливості.

Також є слушними доводи захисника обвинуваченого щодо неврахування судом вимог КПК України при вирішенні питання про накладення арешту на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, суд повинен враховувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказаний автомобіль, суд у вироку не обґрунтував необхідності накладення арешту на автомобіль, крім того, судом не враховано, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розмір цивільного позову є явно не співрозмірним з вартістю автомобіля «Камаз», який належить ОСОБА_9 . Також, судом не було враховано те, що вказаний автомобіль є єдиним джерелом доходу обвинуваченого, тобто судом було допущено порушення порядку вирішення вказаного питання, а тому арешт, накладений на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 слід скасувати.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, апеляційна скарга з доповненнями захисника в інтересах обвинуваченого підлягає до задоволення частково, вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року зміні в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , а саме в частині зменшення розміру відшкодування моральної шкоди та в частині накладення арешту на автомобіль «Камаз 53212», що належить обвинуваченому ОСОБА_9 , в решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 5000 (п`ять тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

Арешт, накладений на автомобіль «Камаз 53212» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 скасувати.

В решті вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

_______________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3