В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 22 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, уродженця смт. Томашпіль, Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 369 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 15 липня 2015 року в обідній час звернувся до ОСОБА_7 з проханням роз`яснення процедури вступних іспитів до Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського. Під час розмови ОСОБА_8 , маючи намір, спрямований на заволодіння коштами через підбурювання до давання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, підбурив ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США службовим особам приймальної комісії Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського за прийняття рішення про зарахування ОСОБА_6 на факультет фізичного виховання та спорту Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського. В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 досягли домовленості, що зазначені грошові кошти у розмірі 1000 доларів США ОСОБА_6 має передати ОСОБА_4 , а той у свою чергу має їх передати службовим особам приймальної комісії Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського. Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 переконав ОСОБА_6 у тому, що лише за таких умов той зможе вирішити питання про вступ на факультет фізичного виховання та спорту Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, викликавши у нього рішучість та бажання до надання зазначеної неправомірної вигоди, чим підбурив ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовим особам приймальної комісії Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського.

В цей же час, 15 липня 2015 року в обідній час ОСОБА_4 в ході розмови з ОСОБА_6 , маючи намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив останньому неправдиві відомості про те, що за прийняття рішення про зарахування його на факультет фізичного виховання та спорту Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, службовим особам приймальної комісії вищевказаного навчального закладу необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США.

В подальшому, 25.07.2015 близько 20:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи на проїжджій частині дороги між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 1000 доларів США, не маючи наміру їх надавати службовим особам приймальної комісії вищевказаного навчального закладу. Після чого був викритий співробітниками УМВС України у Вінницькій області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочинів визнав повністю та суду повідомив, що одного дня в липні 2015 року до нього звернувся невідомий йому до цього ОСОБА_6 . В телефонній розмові ОСОБА_6 повідомив, що колишні студенти ОСОБА_4 дали йому вказаний номер мобільного телефону та рекомендували ОСОБА_4 як хорошу людину, викладача, який завжди може прийти на допомогу, а тому попросив зустрічі з ним. ОСОБА_4 вирішив зустрітись з ОСОБА_6 та під час зустрічі ОСОБА_6 йому повідомив, що його мають мобілізувати, проте в нього діти та він не хоче йти до армії, а тому йому необхідно вступити до педагогічного університету ім. М. Коцюбинського. При цьому ОСОБА_6 вказав, що знає, що ОСОБА_4 працює у вказаному ВУЗі та може йому допомогти. Обвинувачений знав, що вступити до вказаного ВУЗ непроблемно, оскільки на факультеті фізичного виховання та спорту завжди недобір та туди вступають всі охочі, а тому вирішив обманути ОСОБА_6 з метою отримати від нього гроші. Для цього він повідомив ОСОБА_6 , що може посприяти йому у вступі до ВУЗу, проте ОСОБА_6 має в якості хабаря передати працівникам ВУЗу 1000,00 доларів США. При цьому обвинувачений обманював ОСОБА_6 та повідомляв йому неправдиву інформацію про те, що він збирається з кимось домовлятись, передавати комусь гроші, оскільки хотів вказані гроші залишити собі. На вказаний факультет вступають всі охочі, а у випадку якби ОСОБА_6 не вступив до ВУЗу, ОСОБА_4 мав намір йому повідомити, що щось пішло не так та повернути кошти. Також обвинувачений зазначив, що він ніколи в склад конкурсної комісії ВУЗу не входив, ні з ким там не спілкувався та не збирався спілкуватись щодо вступу ОСОБА_6 та інших осіб. ОСОБА_6 на зазначену пропозицію погодився та пізніше передав обвинуваченому гроші в обумовленій сумі. Після вказаного його затримали.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши докази в заявленому сторонами обсязі, суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною. Так, суд визнає достатнім доказом винуватості ОСОБА_4 його показання в ході судового розгляду, оскільки вони підтверджують всі обставини вчинення ним сукупності злочинів. ОСОБА_4 добровільно повідомив суду яким чином він діючи з корисливого мотиву заволодів коштами ОСОБА_6 , зазначив на обставини, місце, час вчинення злочину, повідомивши де він зустрівся з потерпілим, яким чином він вирішив незаконно заволодіти грошима потерпілого та спосіб вчинення вказаного заволодіння введення потерпілого в оману. Суд звертає увагу, що обвинувачений вказав не лише про зазначені обставини, а в своїх показаннях повідомив і суть повідомлених ним неправдивих відомостей необхідність передачі вказаних коштів в якості хабаря працівникам ВУЗу і саме такі дії обвинуваченого зумовили передачу йому бажаної суми -1000 доларів США.
Наведені показання обвинуваченого суд визнає належним та допустимим доказом у справі, який є достатніми для висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого та надання правової кваліфікації дії ОСОБА_4 .

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», зі змісту яких слідує, що дії особи, яка, одержуючи гроші начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати за відповідною частиною ст. 190 КК України, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК України як підбурювання до замаху на давання хабара.
Вказані роз`яснення в сукупності з показаннями обвинуваченого, який крім вищенаведеного зазначив, що жодних дій по передачі вказаних коштів службовим особам ВУЗу не робив та не збирався робити, а хотів їх привласнити, переконує суд у тому, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 369 КК України як підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З вимоги про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно характеристики за місцем проживання обвинуваченого, відносно ОСОБА_4 скарг від сусідів не поступало. За місцем роботи обвинувачений характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 26.07.2015 року. З свідоцтва про народження № НОМЕР_1 вбачається, що обвинувачений є батьком неповнолітньої дитини 2003 року народження. На наркологічному та психіатричному обліку ОСОБА_4 не перебуває, що підтверджується довідками КЗ «ВОПЛ ім. Ющенка» та КЗ «Соціотерапія».
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив сукупність умисних злочинів, вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення сукупності умисних злочинів, корисливого мотиву дій ОСОБА_4 , особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся, позитивно характеризується, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді штрафу, яке досягнене мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Крім того, з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати у справі, які згідно довідки до експертного висновку № 204 від 31.08.2015 становлять 1846,60 гривень, а питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65-67, 190, 369 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 369 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850, 00 гривень.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 11900,00 гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 11900,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1846,60 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме грошові кошти в сумі 500 доларів США та 2000,00 гривень, які відповідно до постанови слідчого від 23.09.2015 року передано до ВФЗБО УМВС України у Вінницькій області для зарахування на спеціально визначений депозитний рахунок уповноваженого банку повернути ОСОБА_4 .
Речові докази, а саме імітаційні грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США, змиви з обох рук ОСОБА_4 , які згідно постанови слідчого від 21.09.2015 року направлені до камери зберігання речових доказів ВМВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки IPhone 5 S, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 21.09.2015 року направлений до камери зберігання речових доказів ВМВ УМВС України у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 .
Арешт на майно ОСОБА_4 , накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2015 року, а саме мобільний телефон марки IPhone 5 S, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 2000,00 гривень - скасувати.
Після набрання вироком законної сили заставу в сумі 24360,00 гривень, внесену ОСОБА_9 відповідно до квитанції №0.0.415213856.1 від 27.07.2015 року повернути ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: