Справа № 367/3861/14-к
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

11 лютого 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 24 липня 2013 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ремчиці Сарненського району Рівненської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VII),

в с т а н о в и в :

24 грудня 2015 року з Апеляційного суду Київської області до Бородянського районного суду Київської області за підсудністю надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

За ухвалою судді від 29 грудня 2015 року підготовче судове засідання було призначено на 12 січня 2016 року на 11 годину 15 хвилин, яке було відкладене на 21 січня 2016 року на 14 годину 15 хвилин у зв`язку з неявкою захисників, та на 02 лютого 2016 року на 10 годину 30 хвилин і на 11 лютого 2016 року на 14 годину 15 хвилин у зв`язку з неявкою прокурора.

Відповідно до обвинувального акта, на досудовому слідстві були встановлені такі фактичні обставини кримінальних правопорушень.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2006 року № 472 утворено Національний університет державної податкової служби України шляхом перетворення з Національної академії державної податкової служби України.
Наказом від 01 вересня 2011 року № 1301-о голови Державної податкової служби України ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_4 було призначено на посаду ректора Національного університету державної податкової служби України.
01 вересня 2011 року між Державною податковою службою України в особі голови ОСОБА_7 і ОСОБА_4 укладено контракт про призначення останнього на посаду ректора Національного університету державної податкової служби України на термін 7 років.
Згідно з умовами зазначеного контракту до обов`язків ОСОБА_4 входило, зокрема, наступне:
здійснення поточного керівництва Університетом, організація його освітньої, фінансово-господарської, соціально-побутової діяльності, забезпечення виконання завдань Університету;
забезпечення складання кошторису, плану використання бюджетних коштів, помісячного плану асигнувань і штатного розпису Університету;
забезпечення виконання показників ефективності використання державного майна і коштів, а також майнового стану Університету;
забезпечення проведення навчально-виховного процесу, підготовка спеціалістів відповідного рівня кваліфікації;
забезпечення високоефективного і стійкого фінансово-економічного, господарського становища, науково-виробничої та комерційної діяльності Університету.
Відповідно до пункту 1.2. статуту Національного університету державної податкової служби України, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 03 травня 2012 року № 372, зазначений університет заснований на державній власності і підпорядкований Державній податковій службі України (правонаступником якого з 24 грудня 2012 року є Міністерство доходів і зборів України).
Згідно з вказаним статутом ОСОБА_4 як ректор Національного університету державної податкової служби України здійснював безпосереднє управління діяльністю університету і мав, зокрема, наступні повноваження:
вирішувати питання діяльності навчального закладу;
затверджувати структуру і штатний розпис за погодженням із Державною податковою службою України;
представляти Університет у державних та інших органах;
визначати функціональні обов`язки працівників;
приймати та звільняти з роботи науково-педагогічних, педагогічних працівників, інших працівників Університету;
формувати контингент осіб, які навчаються в Університеті;
відраховувати (поновлювати на навчання) осіб, які навчаються (навчалися) в Університеті;
розпоряджатися майном і коштами;
виконувати кошторис, укладати угоди, давати доручення, відкривати банківські рахунки;
видавати накази і розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками і структурними підрозділами.
Крім того, відповідно до Положення про приймальну комісію Національного університету державної податкової служби України, затвердженого наказом зазначеного університету від 29 січня 2013 року № 81, головою приймальної комісії (робочого органу вищого навчального закладу, що утворюється для проведення прийому вступників на навчання) був ректор університету ОСОБА_4 , який своїм наказом затверджував склад приймальної комісії і ніс персональну відповідальність за виконання покладених на приймальну комісію завдань і здійснення нею своїх функцій.
Таким чином ОСОБА_4 , відповідно до приміток до ст.364, ст.368 КК України, був службовою особою, постійно обіймаючи в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно - господарських функцій, і як керівник структурного підрозділу органу державної влади займав відповідальне становище.
17 липня 2013 року ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, під час особистого прийому громадянина ОСОБА_8 дізнався від останнього, що його похресниця ОСОБА_9 подала до університету документи для допуску її до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правоохоронна діяльність".
Після цього ОСОБА_4 , будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, умисно, використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, без законних підстав висунув ОСОБА_8 вимогу перерахувати на рахунок під виглядом благодійного внеску кошти в сумі, еквівалентній 5000 доларів США (що згідно із встановленим НБУ офіційним курсом у 799,3 гривні до 100 доларів США складало 39 965 гривень), за сприяння ним у зарахуванні ОСОБА_9 на навчання до зазначеного університету. При цьому ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 заздалегідь підготовлений ним для цілей одержання неправомірної вигоди аркуш паперу з надрукованими на ньому реквізитами,необхідними для перерахування коштів на поточний рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 32240252) № НОМЕР_1 ,відкритий у АТ "Брокбізнесбанк".
На виконання указаної вище вимоги ОСОБА_4 громадянин ОСОБА_8 26 липня 2013 року, о 17-й годині 23 хвилини, перерахував через відділення ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 32240252) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Брокбізнесбанк", кошти в сумі 40 000 гривень.
27 липня 2013 року о 12-й годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, одержав від ОСОБА_8 квитанцію ПАТ КБ "Приватбанк" від 26 липня 2013 року № 438.589.1 про перерахування ОСОБА_8 коштів у сумі 40 000 гривень на рахунок ІФЮА у формі ТОВ № 6001, відкритий у АТ "Брокбізнесбанк", після чого поклав цю квитанцію до свого портфелю.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які полягають в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VІІ).
Крім того ОСОБА_4 23 липня 2013 року, знаходячись в приміщенні Національного університету державної податкової служби України за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Карла Маркса, 31, під час особистого прийому громадянина ОСОБА_10 дізнався від нього, що ОСОБА_10 подав до зазначеного університету документи для допуску до участі в конкурсному відборі на денну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
Після цього ОСОБА_4 порадив ОСОБА_10 подати до університету документи для його допуску до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство". Також ОСОБА_4 , будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, умисно використовуючи своє службове становище з метою повторного одержання неправомірної вигоди у значному розмірі, без законних підстав висунув ОСОБА_10 як умову вступу до університету передачу йому не пізніше 27 липня 2013 року коштів у сумі 80 000 гривень. При цьому ОСОБА_4 заявив ОСОБА_10 , що в разі передачі йому цих коштів він надасть сприяння у здачі ОСОБА_10 вступних екзаменів і проконтролює, щоб їх результати були успішними. Таким чином ОСОБА_4 умисно створив умови, за яких ОСОБА_10 вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливихнаслідків у вигляді незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на результати вступних випробувань ОСОБА_10 .
Після цього ОСОБА_10 , згідно з вищевказаною порадою ОСОБА_4 , подав 23 липня 2013 року до Національного університету державної податкової служби України документи про його допуск до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
27 липня 2013 року о 14-й годині 09 хвилин, ОСОБА_4 запросив ОСОБА_10 на особистий прийом до свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеному кабінеті ОСОБА_4 дізнався від ОСОБА_11 про те, що останній згідно з його порадою подав до університету документи про його допуск до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання, за програмою підготовки бакалавра, за напрямом підготовки "Правознавство".
Далі ОСОБА_4 27 липня 2013 року, о 14-й годині 11 хвилин, будучи ректором Національного університету державної податкової служби України і головою приймальної комісії цього навчального закладу, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, знаходячись в своєму робочому кабінеті, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в значному розмірі (що більше, ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян) - грошові кошти в сумі 80 000 гривень за сприяння ним в успішній здачі ОСОБА_10 вступних екзаменів і в зарахуванні його на навчання до зазначеного університету, після чого ОСОБА_4 поклав ці гроші до свого портфелю.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, які полягають у повторному, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VІІ).
У зв`язку з тим, що грошові кошти в сумі 80 000 гривень, які ОСОБА_4 27 липня 2013 року одержав від ОСОБА_10 як незаконну винагороду, вилучено 27 липня 2013 року під час обшуку, а кошти в сумі 40 000 гривень, які 26 липня 2013 року ОСОБА_8 перерахував на рахунок Ірпінської фінансово-юридичної академії, 31 липня 2013 року повернуто з цього рахунку, майнової шкоди кримінальними правопорушеннями не завдано.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження немає, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисники адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 просили повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , визнані потерпілими, в підготовче судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні необхідно повернути прокурору з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_4 свідчить про те, що при складанні обвинувального акта прокурором не було дотримано вимог ст.291 КПК України.

Так, обвинувальний акт містить лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та правову кваліфікацію його дій за ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VІІ).
Проте, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, висунутого проти ОСОБА_4 .

Разом з тим, виклад фактичних обставин в обвинувальному акті не є конкретним і однозначно зрозумілим за змістом.

Зокрема, за першим по хронології епізодом ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища.
Проте, об`єктивна сторона цього діяння, а саме, яким чином і у який спосіб, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду, в обвинувальному акті не конкретизовано і не зазначено, хто є третьою особою, в інтересах якої ОСОБА_4 отримав таку вигоду.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення порушує право на справедливий судовий розгляд, що унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а тому обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як зазначено в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, як встановлено на час проведення підготовчого судового засідання, за вказаною в обвинувальному акті адресою ОСОБА_10 не проживає, а відповідно до офіційного веб-сайту МВС України, з 23 вересня 2014 року ОСОБА_10 знаходиться у розшуку, як особа, яка переховується від суду, що унеможливлює забезпечення належного виклику його в судове засідання.

Крім того в обвинувальному акті по різному вказані ініціали ОСОБА_12 .

Для усунення виявлених недоліків обвинувального акта необхідно встановити строк у 15 днів з дня надходження обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст.314 КПК України, суд

у х в а л и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 24 липня 2013 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 18 квітня 2013 року № 221-VII), повернути Генеральному прокурору України для усунення недоліків обвинувального акта протягом 15 днів з дня надходження обвинувального акта.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_13