Апеляційний суд Житомирської області
Справа №11/0690/329/11 Головуючий у 1-й інст. Грубіян
Категорія ст. 307 ч.2 КК України Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Михайловського В.І.

суддів: Фоміна Ю.В.,

ОСОБА_1

з участю: прокурора Філя С.В.

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальну справу за апеляціями: прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Житомирського районного суду від 22 лютого 2011 року

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не судимого,

засуджено за ст.317 ч.2, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, на 5(пять) років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений від покарання з іспитовим строком на 3(три) роки.

Запобіжний захід залишено попередній підписка про невиїзд.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, судимого

-вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.07.2001 року за ст.ст.2292 ч.2, 2296 ч.2, 42, 45 КК України на 5 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 3 роки;

-вироком цього ж суду 11.04.2002 року за ст.185

ч.1 КК України, з застосуванням ст.71 КК України, на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого умовно-достроково постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2006 року на 6 місяців 1 день,

засуджено за ст.307 ч.2 КК України на 5(пять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженому змінено: з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі судового засідання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахується з 22 лютого 2011 року.

Речові докази по справі у вигляді концентрату макової соломи масою 0,625 грама та макову солому масою 121,01 грама сухої речовини вирішено знищити.

Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_3 22 жовтня 2010 року безоплатно надав ОСОБА_2 приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів по вул. І.Франка, 7 с. Світин Житомирського району.

В кінці серпня 2009 року на полі с. Високого Черняхівського району незаконно, шляхом знахідки, придбав декілька рослин маку снотворного, який незаконно перевіз до місця свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, де незаконно виготовив шляхом виварювання невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу концентрату макової соломи, який продовжував незаконно зберігати у вказаному приміщенні без мети збуту.

Згодом, ОСОБА_2 22 жовтня 2010 року в денний час доби незаконно перевіз на велосипеді частину виготовленого ним наркотичного засобу на вул. І.Франка, 7 с. Світин Житомирського району, де шляхом виварювання виготовив невстановлену кількість наркотичного засобу концентрату макової соломи, частину якого незаконно збув у невстановленій кількості ОСОБА_3, а іншу частину вжив шляхом внутрішньовенної інєкції.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 27 жовтня 2010 року у денний час доби залишок виготовленого ним особливо небезпечного наркотичного засобу концентрату макової соломи та макову солому, незаконно, з метою збуту, на велосипеді незаконно перевіз до будинку ОСОБА_3 за вищевказаною адресою, де шляхом виварювання незаконно виготовив концентрат з макової соломи, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, продовжував його зберігати з метою збуту до 11 години того ж дня, після чого працівниками міліції було виявлено та вилучено у ОСОБА_2 0,625 грама концентрату з макової соломи та 121,01 грама макової соломи, які він зберігав незаконно з метою збуту.

В апеляції з доповненнями прокурор просить змінити вирок Житомирського районного суду, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України та призначити покарання 5(пять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

В обгрунтування апеляції прокурор посилається на те, що вирок суду підлягає зміні, у звязку з неправильним застосуванням кримінального законодавства, оскільки всупереч ч.1 ст.59 КК України судом першої інстанції не вказано, яка саме частина майна конфіскується. У вироку Житомирського суду від 22.02.2011 року міститься помилка саме в частині визначення кількості майна, яке підлягає конфіскації. А тому, у вироку суд повинен був зазначити, що все майно, яке є власністю засудженого, підлягає конфіскації. Прокурор у доповненнях до апеляції просить змінити вирок суду, зазначивши, що необхідно стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 386,64 грн., з урахуванням того, що наркотичний засіб знаходився у ОСОБА_2 та належав йому, а ОСОБА_3 лише надавав приміщення для його виготовлення. Також прокурор просить скасувати постанову Житомирського районного суду від 3.03.2011 року, винесену в порядку ст.411 КПК України, оскільки вона винесена в порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Засуджений ОСОБА_2 просить в апеляції перекваліфікувати його дії з ст.307 на ст.309 КК України, оскільки наркотичні засоби він виготовляв для себе, а також просить змінити строк покарання, врахувавши, що він є інвалідом 3-ї групи, хворіє гепатитом, туберкульозом та є ВІЧ-інфікованим.

Також, на думку апелянта, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 працював, на його утриманні є громадянська дружина та спільна неповнолітня дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який підтримав апеляцію з доповненнями з наведених мотивів та заперечував проти задоволення апеляції засудженого ОСОБА_2, просив також скасувати як незаконну постанову Житомирського районного суду від 3.03.2011 року, винесену в порядку ст.411 КПК України, засудженого ОСОБА_2П, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти задоволення апеляції з доповненнями прокурора, обговоривши доводи апеляцій та вивчивши справу, суд вважає, що апеляція з доповненнями прокурора та апеляція засудженого ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, підтверджена зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами відповідно до вимог ст.299 ч.3 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, надав визнавальні покази та йому були розяснені правила ст.299 КПК України. А тому, враховуючи викладене, ОСОБА_2 не вправі був оскаржити фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій.

Що стосується призначеного судом першої інстанції ОСОБА_2 покарання, то з урахуванням характеристики його особи, сімейного стану, фактичних обставин вчинення злочину та кількості збутих наркотичних засобів, апеляційний суд вважає за можливе помякшити призначене засудженому покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 раніше притягався до кримінальної відповідальності, але, не зважаючи на це, свою вину визнав повністю та розкаявся за вчинений злочин.

Як особа характеризується позитивно, фактично має сімю, проживаючи з співмешканкою та виховуючи неповнолітню дитину, страждає рядом тяжких хронічних захворювань: гепатитом С, СНІД та туберкульозом, є інвалідом 3-ї групи.

Як вбачається з предявленого органами досудового слідства обвинувачення, ОСОБА_2 вчинив безоплатний збут наркотичного засобу у невизначеній кількості, після чого у ОСОБА_2 було фактично виявлено всього 0,625 грама концентрату макової соломи та 121,01 грама макової соломи, які він зберігав особисто та періодично вживав.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного основного і додаткового покарання є надто суворим, у звязку з чим вважає за можливе застосувати ст.69 ч.1, 2 КК України та призначити засудженому ОСОБА_2 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.307 ч.2 КК України, без застосування додаткового покарання конфіскації майна.

Оскільки суд першої інстанції, стягуючи солідарно з засуджених ОСОБА_2П та ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, не врахував фактичних обставин справи, а саме вилучення цих засобів у певної особи та вимоги кримінального закону, апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції й в частині покладання витрат за проведення судово-хімічної експертизи.

Апеляційний суд також вважає обгрунтованими посилання прокурора на необхідність скасування як незаконної постанови Житомирського районного суду від 3.03.2011 року, винесеної в порядку ст.411 КПК України, оскільки вона безпосередньо стосується суті вироку в частині призначення додаткового покарання конфіскації майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляції: прокурора з доповненнями та засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Житомирського районного суду від 22 лютого 2011 року щодо засудженого за ст.307 ч.2 КК України ОСОБА_2 змінити.

Призначити ОСОБА_2 за ст.307 ч.2 КК України, з застосуванням ст.69 ч.1, 2 КК України, покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є власністю засудженого.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи у сумі 386 грн. 64 коп.

В решті вирок залишити без зміни.

Постанову Житомирського районного суду від 3.03.2011 року, винесену в порядку ст.411 КПК України скасувати.

Судді: