Справа № 727/85/16-к
Провадження № 1-кп/727/80/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Шевченківський районний суду м. Чернівці в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України
встановив:

11.01.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, затвердженим прокурором, обвинувачений ОСОБА_4 в серпні 2015 р. знайшов вогнепальну зброю - два автомати, а 27.09.2015р. збув їх особі, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ст. 263 ч.1 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 зобов`язувався визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, та сторони погодили, що необхідним і достатнім буде призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в сумі 10200 грн.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та вважав, що є всі підстави для її затвердження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди необхідно відмовити, а справу повернути прокурору для продовження досудового розслідування з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно з ст.474 ч. 7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суперечить нормам матеріального права та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Згідно з ст. 69 ч. 1 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті.

Відповідно до ст. 66 КК України в угоді зазначено лише одна пом`якшуюча обставина, а інші обставини тільки характеризують обвинуваченого.

Зокрема в угоді не зазначено в чому полягає активне сприяння в розкритті злочину, якщо єдині покази під час досудового розслідування обвинувачений дав лише 23.12.2015р., тобто в день складання обвинувального акту і укладення угоди про визнання винуватості.

В матеріалах кримінального провадження, наданого прокурором в судовому засіданні, відсутні дані, що характеризують обвинуваченого. Тільки під час підготовчого засідання захисник заявив клопотання про приєднання до провадження характеристики обвинуваченого за місцем тимчасового проживання та довідку про місце його роботи.

Також під час підготовчого судового засідання захисником було заявлено клопотання про приєднання до провадження копії свідоцтва про смерть матері обвинуваченого та акт сусідів про те, що обвинувачений здійснює догляд за престарілою бабусею. В задоволенні цього клопотання було відмовлено оскільки доказів тому, що особа, зазначена в свідоцтві про смерть, була матір`ю обвинуваченого, суду не надано. Акт сусідів про догляд жодною посадовою особою не затверджений і суду не відомо, чи відповідають дійсності обставини, зазначені в ньому, та чи зазначені в ньому особи його підписали. До того жодних доказів тому, що бабуся обвинуваченого потребує стороннього догляду за станом здоров`я суду також не було надано.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що укладена угода суперечить вимогам ст. 69 КК України.

Крім того, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , на думку суду умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 69 ч. 1 КК України, ст.ст. 314, 369-372, 376, 468-474 КПК України, суд,-

Ухвалив:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між військовим прокурором Чернівецького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України відмовити.

Повернути кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 23.12.2015 року військовому прокурору Чернівецького гарнізону для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст.468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: