Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ім»ям України

12 січня 2010 року. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Миколюка О.В.,

суддів: Панасюка С.П., Черкасова В.М.,

за участю: прокурора Шовкопляса О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2009 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.ст.358ч.1, 358ч.2, 358ч,3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старшим слідчим СВ ПМ Білоцерківської ОДПІ Київської області 20.10.2008 року щодо ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ознаками злочинів передбачених ст.358ч.1, 358ч.2, 358ч.3 КК України.

03.12.2009 року адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про порушення кримінальної справи в якій просив скасувати постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.ст. 358ч.1, 358ч.2, 358ч.3 КК України, посилаючись на те, що слідчим порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за ст.212ч.3 КК України 11.06.2007 року, про порушення якої вона не знала і не була повідомлена в установленому законом порядку. Тому зібрані докази при розслідування справи, що стали підставами до порушення справи, не можуть бути законними як джерела отримання таких даних.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2009 року в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.358ч.1, 358ч.2, 358ч.3 КК України, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд послався на те, що кримінальна справа порушена компетентною особою, при розгляді скарги встановлено законність джерел отримання даних які стали підставою для порушення кримінальної справи, та не встановлено порушень дотримання вимог КПК України при порушенні справи.

На постанову суду від 16.12.2009 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1, скаржник подав апеляцію в якій просить скасувати постанову суду, обґрунтовуючи тим, що в постанові не наведені достатні приводи і підстави до порушення справи, не дано аналізу законності джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, відповідно до вимог ст.236-8 КПК України.

Також апелянт посилається на те, що судом неповно досліджені та перевірені його доводи, не перевірена ні одна із підстав за якими порушена справа. Вказує на те, що судом не враховано того, що на момент порушення справи не було достатніх підстав для порушення кримінальної справи, а наведені, отримані на думку апелянта, незаконно.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, який просить в задоволенні апеляції відмовити, ознайомившись з матеріалами справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.94, 97, 98, 236-8 КПК України, суддя вправі зясовувати лише такі питання: чи були наявними на час порушення кримінальної справи передбачені ст.94ч.1 КПК України приводи та підстави, чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину, чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок.

Суд розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи.

Судом зазначені вимоги закону не дотримані.

Із постанови про порушення справи від 20.10.2008 року вбачається, що приводи до порушення кримінальної справи не зазначені.

В постанові про порушення справи вказані як підстави для порушення кримінальної справи висновок судово-почеркознавчої експертизи №273 від 03.05.2007 року про підроблення підпису посадових осіб підприємств та інші зазначені в постанові.

Суд першої інстанції розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, неналежним чином не перевірив наявність приводів і підстав для винесення оспорюваної постанови, не перевірив в межах визначених ч.1ст.94 КПК України, достатність таких даних та законність джерел отримання даних, які стали підставою для порушення справи і в постанові від 16.12.2009 року дійшов до передчасного і необґрунтованого висновку.

Суд дійшов висновку без будь-якого дослідження матеріалів справи та їх аналізу, обмежившись констатацією наявності приводів та законності джерел отримання даних, що стали підставою для порушення справи.

В підтвердження викладеного свідчить протокол судового засідання від 14.12.2009 року (а.с.13) судової справи №4-442/09.

В порушення вимог ст.ст. 22, 94, 97, 98 КПК України, суд першої інстанції без всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставини справи, в межах визначених ст.236-8 КПК України, прийняв необгрунтоване рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, поскільки судове рішення постановлене без дотриманням вимог закону, тому апеляція підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 16.12.2009 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.ст.358ч.1, 358ч.2, 358ч,3 КК України, скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею.

СУДДІ:__________________ ___________________ ___________________