Справа № 668/6619/15-к
Провадження № 1-кп-480/177/15
Вирок
Іменем України
06 листопада 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 29 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Збруївка Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призивом під час мобілізації, молодшого сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 409 КК України,

встановив:

15 травня 2014 року ОСОБА_6 призваний на військову службу за призовом військовим комісаріатом Херсонської області та проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира відділення у військовому званні «молодший сержант».
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 5 від 15 травня 2014 року ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини у військовому званні «молодший сержант» та призначений на посаду командира відділення автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
У зв`язку з приведенням військової частини польова пошта НОМЕР_1 до стану бойової готовності, протягом травня - червня 2014 року особовий склад батальйону зазначеної військової частини проходив польові - навчальні збори на території військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що була розташована в районі АДРЕСА_2 .
Під час виконання завдань за призначенням, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №203 від 19 листопада 2014 року, особовий склад цієї частини було передислоковано до Миколаївської області та розташовано наметовим містечком в районі с. Кринички на військовому полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період молодший сержант ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Натомість, діючи на порушення наведених статутних вимог, молодший сержант ОСОБА_6 відкрито у письмовій формі виразив своє небажання нести військову службу, тобто відмовився від несення обов`язків військової служби за наступних обставин:
3 грудня 2014 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташовувалась польовим табором в районі в АДРЕСА_1 на полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Миколаївської області, ОСОБА_6 відкрито, у письмовій формі, виразив своє небажання нести військову службу, тобто відмовився від несення обов`язків військової служби з фактичним припиненням їх виконання.
У цей же день молодший сержант ОСОБА_6 звернувся до військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України з письмовою заявою про своє небажання щодо подальшого несення обов`язків військової служби з фактичним припиненням їх виконання.
У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним повністю та пояснив суду, що під час проведення польових зборів на полігоні поблизу АДРЕСА_1 , існували погані умови проживання, крім цього пояснив, що зараз проживає однією сім`єю з жінкою, яка вагітна. У зв`язку із поганими умовами проходження служби ОСОБА_6 03.12.2014 написав заяву про відмову від проходження військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи, кваліфікація дій, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 409 КК України - відмова від несення обов`язків військової служби.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 за місцем служби характеризується посередньо, за місце проживання характеризується позитивно, визнаний придатним до служби, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання у виді позбавлення волі з одночасним встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 409 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

06.11.2015