печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, про зобов`язання слідчого ГСУ МВС України вчинити дії щодо повернення майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 11.06.2015, на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2015, було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено речі, які на думку заявника не входять в перелік речей та документів вказаних в ухвалі, а саме трудові книжки. Оскільки не існує рішення, яким було надано органам досудового слідства право продовжувати утримувати майно осіб, в інтересах яких подано скаргу, заявник, посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. ст. 304-307 КПК України просить зобов`язати слідчого ГСУ МВС України повернути вилучені під час обшуку 11.06.2015, трудові книжки, які не входять до переліку, зазначеному в ухвалі від 11.06.2015.

Особа. що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, слідчий в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд провадження у їх відсутність не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без участі особи, що подала скаргу, слідчого в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом цієї норми, участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника є обов`язковою.

Оскільки, особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилась, вимоги скарги, як того вимагає ст. 22 КПК України, не підтримала, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 170, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1