Дата документу Справа № 335/1051/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/1051/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/79/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 11 лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000471 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з СІЗО-10 УДПтСУ в Запорізькій області.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наступних обставин.

Так, 01 лютого 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вул. Перемоги та вул. Сталеварів в м. Запоріжжі, вступили між собою в злочинну змову, направлену на напад з метою заволодіння чужим майном. Про свої злочинні наміри вони повідомили ОСОБА_10 , якому також запропонували вчинити злочинні дії, на що останній відмовився.

Приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на автомобілі ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , під керування останнього, прибули на бул. Шевченко у м.Запоріжжя, навпроти ДК «Дніпроспецсталь», після чого ОСОБА_9 , який мав при собі елетрошокер та ОСОБА_7 , з метою реалізувати раніше вказаний злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, направились у бік вул. Правди в м. Запоріжжі.

Приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись навпроти буд. 13 по вул. Правди, у м. Запоріжжі, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 побачили потерпілого ОСОБА_12 та підійшли до останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_9 дістав елетрошокер, який тримав при собі, та діючи умисно, з корисливих мотивів, не очікувано для потерпілого, погрожуючи застосуванням вказаного електрошокера, а саме: приставивши до шиї потерпілого вказаний електрошокер, зажадав від останнього віддати йому цінні речі. Не дочекавшись виконання своїх вимог, ОСОБА_9 , дістав з кишені потерпілого ОСОБА_12 належний останньому мобільний телефон в корпусі чорного кольору фірми «Nokia Lumia 350», вартістю 2000 гривень, на що потерпілий почав кричати та звати на поміч.

В свою чергу, ОСОБА_7 , який весь час знаходився в безпосередній близькості від ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_12 , діючи відповідно до раніше вказаної злочинної змови з ОСОБА_9 , дістав з під своєї куртки предмет, зовнішньо схожий на пістолет, та почав погрожувати його застосуванням відносно потерпілого ОСОБА_12 , вимагаючи від останнього перестати кричати, таким чином чинити супротив злочинним діям його та ОСОБА_9 . Усвідомлюючи можливість застосування відносно нього насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_12 втік з місця вчинення відносно нього злочинних дій та звернувся до співробітників поліції, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були затриманні.

01 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

01 лютого 2016 року ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України затримано.

02 лютого 2016 року ОСОБА_7 , в порядку ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Слідчий СВ Орджонікідзевського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, її підтвердження доказами наявними в матеріалах провадження, наявність ризиків можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, а також вчинення підозрюваним нового злочину.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, слідчий суддя вказав на наявність підстав вважати про обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, врахував суворість можливого покарання, відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, наявність судимостей за вчинення корисливих злочинів, повторне вчинення нового злочину, наявність ризиків, зазначених в клопотанні і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам та гарантії виконання підозрюваним обов`язків під час досудового слідства.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали, бездоказовість встановлених слідчим суддею ризиків та неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу, наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, позитивної характеристики та наявність на його утриманні хворої матері, просить оскаржуване судове рішення скасувати з постановленням нового, яким обрати відносно підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.

При розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, передбачені 176, 177, 178, 183, 194 КПК України, що передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Посилання захисника про недоведенність обгрунтованості підозри стосовно ОСОБА_7 спростовується наданими матеріалами провадження, а саме показами свідків, потерпілого, протокол пред`явлення осіб для впізнання, за даними якого потерпілий вказав на ОСОБА_7 як на особу, що вчинила відносно нього розбійний напад.

При цьому судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на наведене вище, колегія не приймає до уваги доводи захисника щодо сумнівність деяких доказів у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя, на даному етапі, цілком слушно оцінив надані органом досудового розслідування докази щодо висунутої ОСОБА_7 підозри, як на підтвердження її обґрунтованості.

З цього приводу колегія суддів приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Судова колегія, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав вважати висунуту ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про наявність підтверджених ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років з конфіскацією майна, у разі визнання підозрюваного винним, наявності судимостей за вчинення корисливих, зокрема, і аналогічного злочину, за відсутності постійного джерела доходу та заробітку, вчинення інкримінованого злочину через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком суду, у своїй сукупності, а також відповідно до положень ст. ст. 178, 199 КПК України, засвідчують існування визначених ризиків негативної поведінки підозрюваного та свідчать на користь прийнятого слідчим суддею рішення.
Судова колегія виходить з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За вказаних обставин колегія вбачає підстави вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Отже колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення відповідного клопотання слідчого.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та задовільної характеристики за місцем проживання, враховуючи інші обставини провадження, не спростовують висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу, а утримання підозрюваним матері, з огляду на непрацевлаштованність останнього та відсутність постійного заробітку, є сумнівною.

Рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4