Справа № 584/1060/15-к
Провадження № 1-кп/584/82/15
В И Р О К
Іменем України
15.10.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Путивль кримінальне провадження № 0000371 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженки с. Яцине Путивльського району Сумської області, зареєстрованої та мешкаючої по АДРЕСА_1 , освіта початкова, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :
02 вересня 2015 року близько 18 год. 00 хв. на проїзній частині вул. Радянської у с. Яцине Путивльського району між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_4 палицею умисно нанесла три удари в область лівого передпліччя та один удар в область лівого стегна ОСОБА_7 . У результаті таких дій обвинуваченої потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: розриву зв`язок лівого променево-зап`ястного суглобу, які відносяться до середніх, за ознакою тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день, та синця лівого передпліччя в нижній третині, синця лівої надбрівної області, синця лівого стегна у верхній третині по зовнішній поверхні, синця у верхній третині лівого передпліччя по задній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою фактично визнала та суду показала, що 02 вересня 2015 року близько 18:00 години вона разом з ОСОБА_8 гнала корів з пасовиська по вулиці у с. Яцине Путивльського району. Через деякий час вона почула, як ОСОБА_6 почала кричати на її співмешканця ОСОБА_9 через те, що вони побили її корову. Вона одразу підбігла до ОСОБА_6 і у них почалась словесна сварка, в ході якої вона нанесла ОСОБА_6 три удари палицею, котру тримала у правій руці, а ОСОБА_6 стала відбиватися своєю плицею. Після того, як їх розняв ОСОБА_10 , сутичка припинилась.

Крім таких показань обвинуваченої, її вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами.

Так потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вранці 02 вересня 2015 року вона побачила, як ОСОБА_4 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 гонять корів і б`ють її корову. В той же день ввечері вона разом з ОСОБА_11 зустрічали корів і вона розповіла про все ОСОБА_12 , на що остання сказала, щоб вона не вчиняла сварку з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . Через деякий час ОСОБА_11 пішла до свого господарства, а вона побачила ОСОБА_9 , неподалік від якого була ОСОБА_4 . З ОСОБА_9 у неї виникла словесна сварка, почувши яку, підбігла ОСОБА_4 та почала бити її палицею по лівій руці, якою вона

закривалась, та по лівому стегну. Вона намагалася забрати палицю у ОСОБА_4 , але вона спинилася лише після того, як їх розняв ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 02 вересня 2015 року ввечері він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 гнали корів по вулиці. У цей час до нього підійшла ОСОБА_6 та почали кричати, що вони побили її корову. Він сказав, щоб вона відчепилася від нього, а потерпіла стала ображати ОСОБА_4 , яка підбігла до потерпілої і в ході словесної сварки він бачив, як вона нанесла 2 удари ОСОБА_6 палицею, після чого вони удвох почали махати палицями, які тримали у руках, поки він не зупинив їх.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 02 вересня 2015 року ввечері вона разом з ОСОБА_6 гнала корів, і остання повідомила, що ОСОБА_4 і ОСОБА_9 б`ють корів, і її корову також, та виказала намір учинити сварку. Вона заспокоїла ОСОБА_6 та сказала, щоб вона цього не робила. Вона забрала свою корову і пішла до свого господарства, а почувши, що на вулиці кричать люди, вийшла з подвір`я та побачила, як ОСОБА_4 вдарила один раз палицею ОСОБА_6 , після чого вони почали обидві махати палицями, які тримали в руках, поки їх не зупинив ОСОБА_9 .

03 вересня 2015 року ОСОБА_6 звернулась із заявою до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Путивльського РВ УМВС України в Сумській області про вжиття заходів до ОСОБА_13 , яка 02 вересня 2015 року нанесла їй тілесні ушкодження (т.2 а.с.5).

Як вбачається з висновку експерта від 14 вересня 2015 року №170, при обстеженні ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: розрив зв`язок лівого променево-зап`ястного суглобу, які відносяться до середніх, за ознакою тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день та синць лівого передпліччя в нижній третині, синць лівої надбрівної області, синць лівого стегна в верхній третині по зовнішній поверхні, синця в верхній третині лівого передпліччя по задній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с.18).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 вказала, де саме ОСОБА_4 знаходилась під час сварки з ОСОБА_9 та як саме наносила їй тілесні ушкодження (т.2 а.с.22-26).

Відповідно до висновку експерта №176 від 16 вересня 2015 року, встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 , може співпадати з механізмом спричинення продемонстрованим ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту 15 вересня 2015 року (т.2 а.с.32).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 вказала, як саме вона наносила ОСОБА_6 тілесні ушкодження (т.2 а.с.39-42).

Відповідно до висновку експерта №184 від 28 вересня 2015 року, встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_6 , може співпадати з механізмом спричинення продемонстрованим ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту 21 вересня 2015 року (т.2 а.с.45).

Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченої, яка вину свою визнала, характеризується позитивно, є раніше не судимою, віктимну поведінку потерпілої, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

Враховуючи наведе в сукупності, обставини скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої є можливим без відбування покарання, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст.75 КК України вважає за доцільне звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченої органами досудового розслідування, захисник не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його доводи, про призначення повторної судово-медичної експертизи не клопотав.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на її користь відшкодування майнової шкоди в сумі 634 грн та моральної шкоди в сумі 5000 грн., завданої злочинними діями ОСОБА_4 (т.1, а.с.13-20). Обвинуваченою зазначений позов визнано в частині коштів витрачених на лікування тілесних ушкоджень. Зважаючи на те, що внаслідок протиправних, винних дій обвинуваченої потерпіла отримала тілесні ушкодження, що відносяться по тяжкості до середніх, у зв`язку з чим проходила лікування, що підтверджуються витратами на медичні препарати, що були придбані для лікування, в сумі 309 грн. 77 коп. (т.1 а.с.15), а також завдано моральну шкоду, суд на підставі ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, отриманих тілесних ушкоджень, глибини фізичних і душевних страждань потерпілої, вимушених змін у її звичайному житті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши на її користь відшкодування майнової шкоди в сумі 309 грн. 77 коп. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 309 (триста дев`ять) грн. 77 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1