Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

9 лютого 2010 м. Житомир

Колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:

Головуючого Романова О.В.

Суддів. ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю:

прокурора Селюченко І.І.

потерпілої ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2009 року, яким засуджено:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, вдови, не працюючої, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої,

засудженої за ст. 121 ч.2 КК України на 7(сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишений попередній - тримання під вартою.

Стянуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 4000 грн. матеріальної і 50000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку, ОСОБА_4 визнана винною і засуджена за умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя і здоров'я в момент їх заподіяння, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_7, при наступних обставинах.

4 липня 2009 року, біля 1 години, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на грунті особистих неприязних стосунків та в процесі сварки з ОСОБА_7 умисно нанесла йому кухонним ножем з великою силою прикладання один удар в сідницю, в результаті чого умисно заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної правої сідниці з пошкодженням мяких тканин, сідничних мязів, здухвинні судин і очеревини, гемоперітонеуму у вигляді 3500 мл. темно-червоної рідкої крові та згортків в черевній порожнині, яка потягла за собою масивну крововтрату, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_7 помер.

В апеляції засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку суду, посилається на те, що у вироку суду не зазначені обставини, що призвели до нанесення удару ножем, потерпілий сам спонукав її заспокоювати його і нанести ножове поранення Не враховано судом і те, що вона надавала Стороджуку медичну допомогу, робила штучне диханнях.. При цьому у неї не було умислу на заподіяння таких тілесних ушкоджень і настання смерті. Суд не дав оцінки фактичним обставинам

і неправильно кваліфікував її дії. При призначенні покарання, суд не врахував визнання нею своєї вини і щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, не враховано її стан та стан її здоров'я. Просить скасувати вирок суду і постановити новий, справедливий вирок.

В апеляції адвокат ОСОБА_5 з аналогічних підстав також просить переглянути вирок суду, врахувати, що злочин вчинено під впливом сильного хвилювання та помякшити покарання.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора і потерпілої, які заперечували проти доводів апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини засудженої ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, за який її засуджено, не оспорюється в апеляції і підтверджується розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку першої інстанції доказами і є правильними .

Дії ОСОБА_4 за ст. 121 ч.2 КК України кваліфіковані вірно.

Доводи ОСОБА_4 про те, що її дії невірно кваліфіковані, безпідставні.

Її умисел був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю потерпілого, а тому відповідальність настає за наслідками, які наступили.

Не підтверджуються матеріалами кримінальної справи, в тому числі і показаннями самої засудженої, доводи про те, що злочин вчинено під впливом сильного хвилювання.

Що ж стосується покарання, призначеного Пащенко судом першої інстанції, то воно, на думку колегії суддів, обрано з додержанням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого засудженою злочину, даних про її особу, та обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання. Зокрема, засуджена вчинила тяжкій злочин в стані алкогольного спяніння. При призначенні покарання судом враховані всі обставини, в тому числі і ті, на які посилалається засуджена в апеляції. З урахуванням цих обставин, ОСОБА_4 призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

Отже, підстав для перегляду вироку, з мотивів викладених в апеляції, не вбачається.

Засудженій ОСОБА_4 обрано покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляцію засудженої ОСОБА_4 і адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2009 року щодо ОСОБА_4 залишити без зміни.

Суддя: (підпис)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_1