АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1286/14-к
Номер провадження 11-сс/786/507/14
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000349 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Решетилівського району Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
клопотання слідчого СВ Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 2 місяці з дня проголошення ухвали з покладенням обов`язків.

Із справи вбачається, що до місцевого суду звернувся слідчий СВ Решетилівського РМ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_11 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, а на даний час не встановлені свідки його кримінальної діяльності, тому вважає, що він може впливати на свідків, а також продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів слідства або суду.
Слідством встановлено, що ОСОБА_7 9 жовтня 2014 року приніс до парку « 40-річчя Переммоги» в с. Решетилівка вул. Леніна Полтавської області придбаний у невстановленому місці, з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, де збув його особі із залегендованими анкетними даними ОСОБА_12 , за що отримав грошову винагороду в сумі 200 грн.
Цього ж дня ОСОБА_12 о з 14.15, по 14.25 в АДРЕСА_2 добровільно видав поліетиленовий згорток, який збув йому ОСОБА_7 , що містив речовину зеленого кольору схожою на коноплю, та відповідно до експертизи № 1510 від 17.10.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 6,327 г., в перерахунку на суху речовину.
За даним фактом Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області було розпочато кримінальне провадження за № 0000349 від 09.10.2014 року за ч.2 ст. 307 КК України.
14 листопада 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Задовольняючи частково клопотання слідчого, суд першої інстанції вказав, що в матеріалах клопотання відсутні об`єктивні дані про те, що підозрюваний за якихось певних умов чи в якійсь конкретній ситуації може порушити процесуальні обов`язки чи буде продовжувати злочинну діяльність, ухилятися від слідства та перешкоджати встановленню істини у справі.
Тому прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На дану ухвалу суду подав апеляційну скаргу прокурор, який просить скасувати рішення та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказує, що доводи на які посилається суд є необґрунтованими, оскільки не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в покараннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження. Вважає, слідчий судді не надав належної оцінки характеризуючим даним підозрюваного.
Окрім цього наголошує, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі зможе впливати на свідків з метою перекручення ними обставин кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора в підтримку своїх вимог, заперечення підозрюваного Опришка, його законного представника та захисника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 8 Кримінально процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держав.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до глави 38 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Так, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, перевірив вагомість доказів що підтверджують підозру, пославшись на них в своїй ухвалі.
Як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий та прокурор, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Вказані обставини доведені прокурором і в апеляційній інстанції. Проте ні слідчому судді районного суду, ні колегії суддів апеляційного суду прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, вказаних у клопотанні, тобто належним чином не обґрунтував необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи подання слідчий суддя в достатній мірі перевірив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме: звертаючись до суду слідчий та прокурор не надали суду документів, які б вказували на обтяжуючі обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення в конкретних умовах місця і часу його вчинення.
Слід зазначити, що під час досудового розслідування повинні з`ясовуватися обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх, передбачених ст. 485 КПК України, проте, окрім довідки-характеристики з місця проживання неповнолітнього немає жодного документу, які б характеризували ОСОБА_7 .
Тому колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні докази для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

На підставі вищенаведеного та враховуючи, що прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя застосував необхідний та достатній запобіжний захід.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.
Керуючись ст.ст. 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Решетилівського району Полтавської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4