Справа № 211/1540/15-к
Провадження № 1-кп/211/258/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000569 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з середньо спеціальною освітою, українця, громадянина України, розлученого, працюючого різноробочим на ЧНПП «Теплокомунсервіс» ВАТ «Хайдельберг Цемент Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З обвинуваченого ОСОБА_4 рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.10.2013 року, стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи стягнення з 17.09.2013 року на користь матері дитини ОСОБА_7 . Однак, ОСОБА_4 , будучи обізнаний у тому, що рішенням суду зобов`язаний до виплати аліментів, на утримання дитини, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не працював, заходів до працевлаштування не приймав, на обліку у центрі зайнятості не перебував, починаючи з серпня 2014 року по 28.02.2015 року аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам на загальну суму 7060,65 гривень, що у сукупності перевищує заборгованість по аліментам більш ніж за 6 місяців.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчинення вказаного вище кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши випробувальний строк на один рік.

На підставі ст. 76 ч. 1 п.2,3 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1