Справа № 713/1049/15-к
Провадження №1-кп/713/102/15
УХВАЛА
28.10.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000189 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Вижницького районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст.187 ч.2 КК України.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_4 поступило клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому просив визнати недопустимими висновок повторної СМЕ №1193 від 29.09.2015 року; медичну картку стаціонарного хворого №1447/86. Клопотання мотивував тим, що, на його думку, зазначений висновок експерта не відповідає вимогам чинного законодавства, Інструкції про проведення судово-медичної експертизи; не містить відомостей: про свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, науковий ступінь, вчене звання; місце проведення, не зазначено, що під час експертизи був присутній та оглядався експертом потерпілий; не здійснено опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; не здійснено докладного опису проведених досліджень, отриманих результатів та їх експертна оцінка, якими методичними рекомендаціями керувався експерт при встановленні діагнозу струсу головного мозку, судово-медичній оцінці ступеня тяжкості струсу головного мозку; обгрунтовані відповіді на кожне поставлене запитання. Крім того, вказував, що медична карта не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема, підписів лікаря, завідувача відділення.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вважав його безпідставним.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника про визнання доказів недопустимими задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За приписом ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2 ст.89 КПК України).

Заявлені в клопотанні докази, які сторона захисту просить визнати недопустимими, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидної недопустимості цього доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його у взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає.

Вивчивши зміст клопотання захисника, суд вважає необхідним вирішити питання допустимості доказів відповідно до ч.1 ст.89 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.86, 87, 89 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1