Справа №459/350/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 20.12.2015 року близько 05:30 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із вказаної квартири індивідуальну кредитну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 та являється офіційним документом. Не зупиняючись на скоєному кримінальному правопорушенні, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, вирішив вчинити крадіжку коштів із викраденої кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , достовірно знаючи код доступу до кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , 20.12.2015 року близько 07:03 год., діючи повторно, перебуваючи біля банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», який розташований по вул. В.Стуса, 22 в м. Червонограді Львівської області, таємно викрав з неї грошові кошти в сумі 2000,00 грн. шляхом зняття вказаної суми коштів із банкомату, що разом із комісією банку складає 2080,00 грн.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані як крадіжка офіційного документу, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно тобто злочини, передбачені ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України.
Встановлено, що під час досудового розслідування 29.01.2016 року між підозрюваним та потерпілою укладено угоду про примирення. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком в 1 рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.70 КК України скласти призначені покарання із застосуванням ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку.
Заслухавши сторін угоди, які просять затвердити укладену ними угоду, прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні.
ОСОБА_3 визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах та, як свідчать матеріали кримінального провадження, наявні достатні фактичні підстави для визнання ним своєї винуватості в учиненні цих правопорушень. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення угод не було добровільним.
Зазначена угода містить відомості про роз`яснення сторонам наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України.
Судом ураховано й те, що злочини, вчинені ОСОБА_3 , належать до злочинів середньої тяжкості.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, яке полягає у призначенні покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком в 1 рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.70 КК України скласти призначені покарання із застосуванням ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, судом ураховано: особу винного, який є людиною молодого віку, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Щире каяття у вчиненні злочинів, активне сприяння їх розкриттю, розцінюються судом як обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Таким чином, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, її відповідність іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження розглядуваної угоди про примирення.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29.01.2016 року, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік;
за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вручити копію вироку сторонам угоди та прокуророві.
Головуючий:ОСОБА_1