27.10.2015 Справа №363/3824/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001020 щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гурщина, Білогірського району Хмельницької області, неодруженого, не працюючого, освіта середня, проживаючого у АДРЕСА_1 , несудимого;

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, освіта середня, несудимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
16.07.2015 року близько 15 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, через вікно проник до приміщення млина по АДРЕСА_1 , коли ОСОБА_6 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою для попередження ОСОБА_5 у разі викриття їх злочинних дій. Діючи узгоджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільними діями таємно викрали з приміщення металеві конструкції млина:
- дві монтажні скоби вартістю 170 грн. кожна;
- жолоб для засипки зерна вартістю 300 грн.;
- опорну шайбу вартістю 400 грн.;
- шайбу з кронштейном 260 грн.;
- два зубила 180 грн. кожне;
- чотири костилі 110 грн. кожне;
- виколотку 209 грн.;
- дві шайби для натяжки мотору 200 грн. кожна, а всього на суму 2 709 грн., чим завдали матеріальної шкоди Сувидській сільській раді Вишгородського району.
Викрадене майно здали на металобрухт за винагороду в 72 грн.
В суді ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість, підтвердив, що за вказаних обставин випасав корів разом ОСОБА_5 . Тоді ж вирішили проникнути до приміщення млина, що знаходився в полі. Коли ОСОБА_5 через вікно проник у приміщення, він на вулиці спостерігав за обстановкою. З приміщення викрали металеві конструкції, які поклали неподалік у кущах. Пізніше здали їх на металобрухт за 72 грн. Гроші витратили на власні потреби.
ОСОБА_5 у суді показав, що 16.07.2015 року близько 15 год. за домовленістю з ОСОБА_6 через вікно заліз до приміщення млина, звідки разом з останнім викрали згадані вище металеві конструкції, якими вони заволоділи та здали на металобрухт в АДРЕСА_2 .
Обвинувачені повністю визнали свою вину, погодилися з переліком та вартістю викраденого майна та всіма кваліфікуючими ознаками інкримінованого їм злочину.

Представник потерпілого ОСОБА_4 Сувидський сільський голова, в суді показав, що вказаний млин знаходиться на балансі і є власністю сільської ради. 16.07.2015 року виявлено сліди проникнення до цього приміщення, вибите вікно. Металеві комплектуючі млина демонтовано й викрадено. Про крадіжку сповіщено працівників міліції. В ході розслідування обвинуваченні викрадене повернули. Наразі млин не працює через пошкодження (розукомплектування). Зазначив і те, що обвинуваченні погодилися взяти участь у відновленні млина і забезпеченні його функціонування.
Виходячи з того, що показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, потерпілого та обвинувачених, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у таємному викрадені чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує їх злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особи обвинувачених, які не працюють, посередньо характеризуються, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають, несудимі, злочин учинили вперше, з яких ОСОБА_6 має сім`ю та утримує двох малолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених згідно ст. 66 КК України, слід визнати їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Беручи до уваги викладене, з огляду на позицію потерпілого, який висловився про можливість призначення обвинуваченим найменш суворого покарання та запевнив суд у тому, що ними досягнуто домовленості з приводу відновлення робочого механізму млина й залучення останніх сільською радою до праці на користь громади, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим призначити їм мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому виправлення обвинувачених є цілком можливим без відбування реального покарання від чого останніх слід звільнити з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:

визнати винними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити кожному з них покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, якщо вони протягом 1 (одного) року не вчинять нового злочину і виконають обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 і 4 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятимуть кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтимуться до зазначеної інспекції для реєстрації, а також не виїдуть за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя