Справа № 192/1368/15-к
Провадження № 1-кп/192/157/15
В И Р О К
Іменем України
"31" серпня 2015 р. смт Солоне
Солонянський районний суд Дніпропетровської у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000440 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2015 року відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що не працює, має середню освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2015 року близько 17-ї години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, знаходячись біля магазину «Брусниця», що розташований за адресою: смт Солоне, Солонянського району Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, буд. 21, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеда «FORMULA-TURBO», серійний номер «НТЛ1113570», вартістю 1480 гривень, який належить ОСОБА_4 , який знаходився біля вказаного магазину, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 05 липня 2015 року десь о 17 год. він перебував біля магазину «Брусниця» в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, і після розмови по телефону зі своєю дівчиною, він побачив біля магазину велосипед, який вирішив викрасти, забравши велосипед він на ньому поїхав до м. Дніпропетровськ, де залишив велосипед у свого знайомого. Після цього він добровільно повернув викрадене потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона приїхала до магазину «Брусниця» на своєму велосипеді, який залишила біля виходу з магазину, коли повернулась, то велосипеда вже не було. Вона звернулась до міліції. Обвинувачений повернув їй викрадене і вона претензій до нього немає.

Оскільки обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін судового провадження, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим та інших доказів по справі, окрім відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням обставин справи, що пом`якшують покарання: обвинувачений повністю визнав свою вину, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі, має намір дотримуватися законослухняної поведінки, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, те що обвинувачений повністю добровільно відшкодував завдані збитки, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України, звільнивши його від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, є підстави вважати про його виправлення без відбування покарання.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактично виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1