Провадження №1-кп/523/97/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження за № 0003437, 0003212 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, середньої освіти, не одруженого, працюючого двірником в ТОВ «ЖЕП Суворовський», не маючого судимості в прядку ст. 89 КК України. Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, середньої спеціальної освіти, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.03.2013р. Малиновським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 . Проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2 КК України,-

Встановив:
16.04.2014 року приблизно о 19:20 годині, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №1/3, розташованого по вул. Гоголя в м. Одесі, побачивши раніше не знайомого їм неповнолітнього ОСОБА_8 , який тримав в руці мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, розподілив між собою ролі, підійшли до потерпілого, при цьому ОСОБА_6 ззаду обхвативши двома руками ОСОБА_8 знерухомів останнього, ОСОБА_7 в цей час вирвав з рук потерпілого мобільний телефон, після чого разом вони з місця скоєння злочину зникли, тим самим завдавши своїми діями потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 6175,12 гривень.

Крім того, 24.07.2014 року приблизно о 18:30 годині, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку №22, розташованого по вул. Штилівій в м. Одесі, побачивши раніше не знайому їм ОСОБА_9 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, розподілив між собою ролі, підійшли до потерпілої та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в тому, що невстановлена слідством особа розпилила в область обличчя ОСОБА_9 невідому речовину з балончику, ОСОБА_7 в цей момент зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вагою 10грамів вартістю 5000 гривень з підвіскою образу «Божої матері» вагою 2 грами вартістю 1000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли, тим самим завдавши своїми діями ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 6000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що дійсно у вказаний період часу, гуляючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 по вул. Гоголя в м. Одесі, побачили раніше незнайомого їм хлопчика, який тримав в руці мобільний телефон. Він підійшов до нього ззаду, обнявши за плечі, став утримувати, ОСОБА_7 в цей час просто вирвав із рук потерпілого мобільний телефон. Він одразу відпустив хлопчика, після чого вони разом втекли с місця скоєння злочину. ОСОБА_8 почав кричати, кликати на допомогу, їх стали наздоганяти, по дорозі ОСОБА_7 передав йому викрадений мобільний телефон, невдовзі вони були затримані. Телефон повернутий потерпілому, претензій будь-якого характеру до нього не має, вину визнає повністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вказуючи, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, разом з ОСОБА_6 побачили неповнолітнього хлопчика, який тримав в руці мобільний телефон. ОСОБА_6 підійшов до потерпілого, обхватив його руками ззаду, він в цей момент вихватив з рук ОСОБА_8 мобільний телефон, після чого вони почали тікати з місця скоєння злочину, але через деякий час були затримані прохожими, при затриманні мобільний телефон знайшли у ОСОБА_6 24.07.2014 року у вечірній час, проходячи по вул. Штилівій разом з малознайомим хлопцем, побачили жінку, яка рухалась по дорозі. Маючи намір на заволодіння чужим майном, підійшовши до потерпілої, хлопець «пшикнув» з балончику в обличчя жінці, він в цей час зірвав з її шиї золотий ланцюжок, після чого стали тікати. Був затриманий в той же день неподалік від місця скоєння злочину, при цьому при затриманні у нього нічого не знайшли, ланцюжок чи викинув, чи випав з кишені. Іншому хлопцю вдалося вбігти. Вину визнає повністю, пояснюючи причини скоєння злочину тим, що потрібні були гроші.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження, не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених, відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачені своїми діями скоїли умисні, кримінальні правопорушення, які були вірно кваліфіковані досудовим слідством:

- Дії ОСОБА_7 за кваліфікуючими ознаками ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та його вина повністю доказана.

- Дії ОСОБА_6 за кваліфікуючими ознаками ст.186 ч.2 КК України: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинене за попередньою змовою групою осіб та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він має постійне місце мешкання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, а саме родину, позитивно характеризується за місцем мешкання, працевлаштований, негативне відношення обвинуваченого до скоєного діяння, а також відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, те, що він скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», який повернутий законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку.

Крім того, до кримінального провадження під час досудового розслідування долучався речовий доказ, а саме газовий балончик «Тарен-4М» з препаратом сльозоточивої та дратівливої дії, який знаходиться в камері зберігання Приморського РВ ГУМВС України в Одеської області, після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Також, з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень № 0003437, 0003212 до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання у прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 не заявлявся. При цьому, суд вважає за необхідне, не зважаючи на те, що до початку судового розгляду позивні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_7 не заявлялися, роз`яснити потерпілій положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право подати його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 суд, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, спосіб його життя, те, що він не працює, вчинив нове корисне кримінальне правопорушення у період відбуття випробувального терміну, особисте ставлення до скоєного, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді п`яти днів позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2013 року, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, працює, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання, негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Разом з цим, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченим міри покарання, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали сплив 24.06.2014року та за відсутністю клопотань учасників процесу в подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_6 під час судового провадження не обирався, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягає. Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Водночас суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно до повідомлення із ОСІ УДПтСУ в Одеській під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2014р. був змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, яка була внесена 25.06.2014р. у сумі 24360 гривень.

Відповідно до положень ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи 25.06.2014р.звільнененим з під варти скоїв нове кримінальне правопорушення, та 25.07.2014р. відносно нього знову був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тим самим порушивши виконання покладених на нього обов`язків при застосуванні іншого запобіжного заходу та заставодавець не забезпечив належної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, суд вважає за необхідне звернути в повному обсязі внесені кошти в дохід держави, однак суд не має в своєму розпорядженні реквізитів квитанції, що підтверджує внесення коштів, також відсутня інформація щодо заставодавця, при цьому прокурором не була висловлена думка щодо внесеної застави, тому суд позбавлений можливості належним чином вказати вихідні дані.

Керуючись ст.ст. 182, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково п`ять днів позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2013 року, та остаточно визначити ОСОБА_7 міру покарання у вигляді чотирьох років п`яти днів позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

На підставі ст. 76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку. Контроль за виконанням вироку покласти на органи виконання покарань за місцем поживання засудженого ОСОБА_6 .

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у ході судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 24.07.2014року Зарахувати в строк відбуття покарання знаходження ОСОБА_7 під вартою з 16.04.2014 (20:10 год.) року по 25.06.2014 року.

Запобіжний захід, змінений під час досудового розслідування щодо ОСОБА_7 у вигляді застави припиняє свою дію та внесена сума застави у розмірі 24340 гривень підлягає зверненню в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Виконання вироку в даній частині покласти на ТУ ДСА України в Одеській області

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S4», який повернутий законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінальної справи - газовий балончик «Тарен-4М», який зберігається в камері зберігання Приморського РВ ГУМВС України в Одеської області знищити.

Матеріали кримінальних проваджень за № 0003437, 0003212 року зберігати у прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для осіб, які перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: