Справа № 1/222/12/2012 Категорія: крим.
Провадження №11/0290/307/2012
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Нагорняк Є.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого-судді Нагорняка Є.П.

суддів: Зайцева В.А., Слободяна К.Б.

за участю прокурора Миколайчука Д.Г.

розглянула 28 березня 2012 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 та апеляцією зі змінами прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 25 січня 2012 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець та житель м. Христинівка

Черкаської області, судимий 8 червня

2011 року Христинівським районним

судом Черкаської області за ст. 309 ч. 1

КК України з застосуванням ст. 75 КК

України на 1 рік позбавлення волі і

звільнений від відбування покарання

з випробувальним терміном 1 рік,

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням злочину, вчиненого до постановлення вироку від 8.06.2011, - на 3 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він у кінці жовтня 2010 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в с. Шевченківка Теплицького району проник до курника належного ОСОБА_3 домогосподарства, звідки таємно викрав 5 курей загальною вартістю 150 грн.

2 жовтня 2011 року приблизно о 22 год. він там же аналогічним чином скоїв крадіжку 13 курей, заподіявши ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 292 грн. 50 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує на те, що мотивувальна частина вироку не відповідає резолютивній, оскільки, на думку апелянта, він обвинувачувався лише у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками проникнення в приміщення та повторності, проте суд засудив його двічі за ч. 3 ст. 185 КК України, застосувавши ст. ст. 70 ч. 4, 71 КК України і, крім того, призначене йому покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України внаслідок його суворості, у зв'язку з чим просить вирок щодо нього змінити вважати його засудженим лише один раз за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання з урахуванням обставин, які його пом'якшують, з застосуванням ст. 69 КК України.

Про зміну вироку щодо ОСОБА_2 з метою призначення йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу просить в апеляції потерпіла ОСОБА_3

В апеляції зі змінами прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, порушується питання про зміну вироку в частині призначення засудженому покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з метою допущення до самостійного виконання попереднього вироку Христинівського районного суду Черкаської області від 8.06.2011.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію зі змінами прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, заперечивши проти задоволення решти апеляцій, засудженого ОСОБА_2, який, підтримуючи свою апеляцію, наполегливо просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію зі змінами прокурора задовольнити, а апеляції засудженого та потерпілої залишити без задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні крадіжок курей у потерпілої ОСОБА_3 базується на досліджених у судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України доказах.

Дії винного за ч. 3 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

Щодо покарання, то воно призначене в основному ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. ст. 65, 70, 71 КК України з урахуванням того, що першу крадіжку засуджений вчинив до постановлення відносно нього вироку Христинівським районним судом, а другу після нього.

Разом з тим, застосовуючи на підставі ч. 4 ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим суд припустився помилки, залишивши поза увагою те, що попереднім вироком від 8.06.2011 ОСОБА_2 засуджений з застосуванням ст. 75 КК України, а згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, у зв'язку з чим кожний вирок виконується самостійно.

Зважаючи на особу винного, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його схильність до скоєння кримінально-караних діянь, поряд з обставинами, які пом'якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, також на обставини, які його обтяжують, - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння та щодо особи похилого віку, призначене ОСОБА_2 покарання вважати надто суворим підстав немає.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію зі змінами прокурора, який затвердив обвинувальний висновок задовольнити, а апеляції засудженого ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Теплицького районного суду від 25 січня 2012 року в частині призначення ОСОБА_2 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України змінити.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України постановлений щодо ОСОБА_2 вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 8 червня 2011 року допустити до самостійного виконання.

В іншій частині вирок щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді:

Згідно з оригіналом: