Справа № 755/9966/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 20 квітня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (надалі Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів включених до таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (затвердженого постановою КМУ №770 від 06.05.2000, надалі - Перелік), тобто, і метадону, включеного до таблиці І вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці І Переліку: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці І Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону); використання їх в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з їх використання у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідних ліцензій (ст. 20 Закону).

Однак, у супереч вищезазначених правових норм, 16.02.2015 року, приблизно о 23 годині, знаходячись на першому поверсі, першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, у невстановленої досудовим слідством особи, незаконно придбала, без мети збуту кристалоподібну речовину, яка містила у собі наркотичний засіб «метадон» загальною масою не менше 2.849 г., який в подальшому на громадському транспорті перевезла до квартири АДРЕСА_3 , де продовжила його незаконно зберігати.

17.02.2015 року в проміжок часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 00 хвилин під час проведення обшуку в приміщені квартири АДРЕСА_3 , працівниками міліції виявлено та вилучено: 1 пластикову коробочку в середині якої знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 2,460 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 1,574 г.; 1 поліетиленовий згорток в середині якого знаходяться 6 порожніх поліетиленових згортків та кристалічна порошкоподібна речовина масою 0,301 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,105 г.; 1 поліетиленовий пакетик з-під серветок в середині якого знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 1,082 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,876 г.; 1 поліетиленовий згорток в середині якого знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 0,192 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,010 г.; 1 паперовий згорток в середині якого знаходяться два поліетиленових згортка з кристалічною порошкоподібною речовиною загальною масою 0,381 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» загальною масою 0,145 г.; паперовий згорток в середині якого знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 0,105 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,038 г.; паперовий згорток в середині якого знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 0,101 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,031 г.; паперовий згорток в середині якого знаходиться кристалічна порошкоподібна речовина масою 0,221 г, яка містить наркотичний засіб «метадон» масою 0,070 г.

Загальна маса наркотичного засобу «метадон» вилученого під час проведення обшуку в приміщені квартири АДРЕСА_3 становить 2.849 г., що відноситься до великих розмірів.

Метадон, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичних засобів, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», є наркотичним засобом.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялася у вчиненому, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялася у вчиненому.

Також обвинувачена зазначила, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, повністю переоцінила своє життя, життєві цінності, зрозуміла, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання та виховання дитини у дусі дотримання загальноприйнятних норм поведінки та моралі, матеріального забезпечення своєї родини, та духовного виховання малолітньої дитини, аби остання не повторила гірких помилок її життя.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експертиз з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

При кваліфікації дій обвинуваченої, суд враховує положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки вона будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, повторно, незаконно придбала, зберігала та перевезла без мети збуту наркотичний засіб у великих розмірах.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, відносно якої батьківських прав не позбавлена.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікар-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, виключно позитивну характеристику за місцем проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судима, не заміжня), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останньою (дитина), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, а саме прокурора про те, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі; відношення обвинуваченої до вчиненого, а саме наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 309 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд, беручи до уваги те, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2015 року, обвинувачену було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та з урахуванням положень ст. 71 КК України, призначено покарання у виді 6 років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, та враховуючи положення ч. 4 ст. 70 КК України, яка регламентує, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку; у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, вважає за необхідне призначити обвинуваченій остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2015 року з зарахуванням покарання, відбутого частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, оскільки переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченій не обирався та підстави для його визначення, на цьому етапі, відсутні, однак у порядку п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України є доречним до набрання цим вироком законної сили тимчасово залишити обвинувачену у слідчому ізоляторі.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2015 року у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

в строк відбуття покарання ОСОБА_4 повністю зарахувати частково відбуте окарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2015 року за правилами, передбаченими ст. 72 КК України.
Тимчасово залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському слідчому ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 20.04.2015 року до набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 14403 (чотирнадцять тисяч чотириста три) гривні 48 копійок (висновки експертів № 680 від 26.03.2015; № 681 від 25.03.2015; № 682 від 25.03.2015; № 683 від 25.03.2015; № 684 від 26.03.2015; № 685 від 26.03.2015; № 686 від 26.03.2015; № 687 від 25.03.2015; № 688 від 25.03.2015; № 689 від 24.03.2015; № 690 від 24.03.2015; № 700 від 24.03.2015; № 701 від 24.03.2015).

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 20.04.2015 року знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1