Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Петі М.І.

з участю прокурора: Дьоміної І.Ю.

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 274 ОСОБА_4 району, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм у приватному підприємстві «Дар», не судимого.

за ст.286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2008 року о 18 год. 10 хв., ОСОБА_3, керуючи на підставі доручення мікроавтобусом марки «Мерседес-Бенц», р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, рухаючись по автодорозі вул..Капушанській у м.Ужгороді в напрямку с.Сторожниця із швидкістю близько 29-37 км/год та будучи засліпленим невстановленим слідством зустрічним легковим автомобілем, не врахував дорожню обстановку та не забезпечив безпеку руху, грубо порушив вимоги 12.1,12.2,12.3,19.3 Правил дорожнього руху України згідно яких при виборі безпечної швидкості водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості обрати таку швидкість, щоб зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об»єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди, при погіршенні видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися, у результаті чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тяжкі, а потерпіла ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину визнав.

Пояснив, що 27 листопада 2008 року близько 18 год., керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес Бенц», р.н. НОМЕР_1, рухався по вул..Капушанській в напрямку с.Сторожниця, де проживає власник мікроавтобуса.

В районі перехрестя з вул.Чорновола, швидкість автомобіля була 25-30 км/год., оскільки дорога там вкрита бруківкою і була мокрою.

У цей час вже було темно надворі, він рухався при ближньому світлі фар.

Після того, як проїхав супермаркет «Велика Кишеня» в один із моментів побачив на проїзній частині дороги пішоходів, які йшли по краю дороги у попутному з ним напрямку один за одним.

Останній із пішоходів, а саме потерпіла ОСОБА_6 прямо перед його автобусом ступив вліво й він одразу натиснув на гальма, однак все ж таки здійснив наїзд на потерпілу. Її відкинуло вперед і вона тілом збила з ніг двох пішоходів, які йшли попереду.

Перед тим, як стався наїзд на пішоходів, його засліпила зустрічна машина.

Пішоходів він побачив за 16-17 метрів від автомобіля, одразу нажав на гальма, вивернув руль, однак машину «понесло» на мокрій бруківці.

Вважає, що у дорожньо-транспортній пригоді винні також потерпілі, які йшли по дорозі.

Цивільний позов визнає частково в сумі 9300 грн., тобто нанесених матеріальних витрат.

Вина підсудного ОСОБА_3 доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 27 листопада 2009 року, біля 18 год. 10 хв., вийшовши із маршрутки на вул.Капушанській-Чорновола, перейшла проїзну частину дороги та краєм дороги йшла в напрямку с.Строжниця.

Перед нею, по краю дороги йшла жінка та чоловік. Вони втрьох йшли один за одним. Вона йшла рівно, не виляючи із сторони в сторону, та не змінюючи напрямку руху.

Почула, що позаду їде автомобіль, а потім удар із-заді, від чого втратила свідомість.

У результаті ДТП їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Матеріальна шкода полягає у понесених витратах на лікування, які підтвердженні квитанціями на суму 9300 грн.

Моральна шкода полягає у перенесених болі та стресу, у душевних стражданнях, неможливості вести активний спосіб життя, погіршенні психічного та фізичного стану. Вона визнана інвалідом 3 групи, потребує подальшого лікування.

Оцінює моральну шкоду в 180000 грн.

Просить стягнути таку солідарно з підсудного та власника автомобіля ОСОБА_5

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 27 листопада 2008 року, біля 18 год. разом з чоловіком із магазину «Велика Кишеня» поверталися додому у с.Сторожниця та йшли по вул.Капушанській. Проїзна частина дороги, яка у даному місці складається з бруківки, була мокрою.

Коли вони пройшли перехрестя з вул.Чорновола, до них приєдналася сусідка ОСОБА_6, яка перейшла проїзну частину дороги. ОСОБА_6 йшла позаду неї. Рухались вони по одній лінії, по узбіччю.

Неподалік від магазину «АВС», який знаходиться за перехрестям з вул.Чорновола, раптово відчула удар у спину, та втратила свідомість. Отямилась вдома, після чого вони викликали швидку допомогу та її доставили у лікарню.

У судовому засіданні позов не заявляє, буде подавати такий в порядку цивільного судочинства після постановлення вироку по справі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що біля 18 год. 27 листопада 2008 року разом із дружиною по вул..Капушанській йшли додому у с.Сторожниця.

У цей час йшов невеликий дощ, проїзна частина дороги була мокрою. Вуличне освітлення там відсутнє. Дружина йшла з ліхтариком попереду. Коли пройшли перехрестя з вул.Чорновола до них приєдналась сусідка ОСОБА_6 та йшла позаду них. Вони рухались нормальною ходою, по обочині. Неподалік від магазину «АВС» почув позаду свист коліс автомобіля, який рухався юзом. Після цього відчув удар ззаді в районі поясниці, від чого впав у праву сторону на обочину.

Автомобіль одразу ж зупинився. Піднявшись, надав допомогу дружині, яка лежала на землі та скаржилась, що не відчуває ніг, відвів її в сторону. Біля автомобіля поперек обочини лежала також ОСОБА_6, яка не рухалась. Хтось із людей, які підійшли до місця події викликали швидку медичну допомогу. Через декілька хвилин приїхав їх батько та забрав їх з дружиною додому. Поскільки дружина скаржилась на біль у спині тому викликали швидку, яка відвезла її в лікарню.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 27 листопада 2008 року, близько 18 год. на вул.Капушанській, біля заїзду на «Соковинний завод» в автомашині очікував з роботи дружину, яка до вул.Чорновола мала під»їхати маршруткою. Вже було темно надворі, опадів не було, однак проїзна частина дороги була мокрою.

Позаду свого автомобіля почув глухий удар, а потім крики людей. Вийшовши з автомобіля побачив за перехрестям з вул.Чорновола на обочині з правої сторони смуги руху мікроавтобус, який не рухався, спереду якого ходив водій. Через 2 хвилини він підійшов до мікроавтобуса. Побачив, що впритул до автомобіля, в районі правої дверки на землі лежить дружина, яка була без свідомості. Попросив людей, що були поряд, викликати швидку, сам надавав їй допомогу. Через декілька хвилин «швидка» забрала дружину в лікарню.

Водій мікроавтобуса на місці події говорив, що швидкість була невеликою і він не знає як стався наїзд на пішоходів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в якості понятого приймав участь у слідчій дії відтворенні обстановки та обставин події з участю підсудного. Слідча дія проводилась у нічний час, на дорозі з мокрим покриттям. Підсудний зазначив, що погодні та дорожні умови відповідають тим, за яких сталось ДТП і засвідчував це в подальшому підписом у протоколі.

У ході слідчої дії йому було запропоновано перебуваючи в салоні мікроавтобуса спостерігати, коли буде виявлено у світлі фар по ходу руху на проїздній частині пішоходів. Мікроавтобус на малій швидкості рухався по вул.Капушанській в напрямку с.Сторожниця і в один із моментів було виявлено пішоходів статистів. Водій зупинився, а ними було проведено вимірювання за допомогою рулетки. До найпершого статиста відстань становила 37,5 м. і з цим погодився водій ОСОБА_3

Коли слідчим було зачитано протокол водій ОСОБА_3 став пояснювати, що коли побачив перед ДТП пішоходів, знаходився на відстані 16 м. до них, тому й не встиг уникнути наїзду.

В дійсності пішоходів було видно на відстані 37,5 м., що він підтвердив у протоколі.

Такі ж показання дав свідок ОСОБА_11

Згідно висновку комісійної судово-автотехнічної експертизи від 10.08.2009 року швидкість руху мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» під керуванням ОСОБА_12, що була погашена за рахунок гальмування, виходячи з довжини гальмівного шляху могла бути в межах 29-37 км/год.

При заданих слідством вихідних даних величина повного зупиночного шляху при швидкості рух 29-37 км/год. мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» буде знаходитись в межах 20,2 25,6 м.

При заданій слідством віддалі видимості дороги у напрямку руху 37,1-42,2 м., максимальна допустима швидкість мікроавтобуса марки «Мерседе-Бенц» могла бути 54-69 км/год.

При заданих вихідних даних водій мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» ОСОБА_3 при визначеній швидкості руху 29-37 км/год. мав технічну можливість уникнути скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, в момент виникнення небезпеки для руху і у такий спосіб запобігти наїздові.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_3 керуючись вимогами п.п.12.2,12.3,12.4,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України, повинен був, з технічної точки зору, рухаючись зі швидкістю не більше 60 км/год., яка б відповідала умовам видимості дороги, а в момент виникнення небезпеки для руху (настання видимості пішоходів, що рухалися в попутному з ним напрямку) застосувати екстрене гальмування мікроавтобуса. При цьому, оскільки при заданих вихідних даних водій ОСОБА_3 мав би технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів і шляхом безпечного об»їзду ліворуч, то цю обставину слід також врахувати при оцінці дій водія в даній дорожній ситуації.

Оцінка дій пішоходів ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у відповідності з вимогами вказаних у п.8 дослідницької частини висновку пунктів Правил дорожнього руху України не потребує спеціальних технічних знань і може бути вирішена слідством чи судом самостійно.

При заданих вихідних даних причиною настання даного ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_3 з моменту настання видимості пішоходів як не своєчасно застосував екстрене гальмування, так і своєчасно не застосував маневру об»їзду пішоходів з лівого боку.

Оцінюючи дії пішоходів ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації суд констатує, що вони повинні були керуватися вимогам пунктів 4.1,4.4,4.14 ПДР України.

Зокрема, пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку.

Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок, або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів.

У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділяти себе для своєчасного їх виявлення іншими учасниками руху.

Пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не упевнившись у відсутності для себе і інших учасників руху, раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Тобто, в даних дорожніх умовах пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в порушення вимог ПДР рухалися не назустріч транспортним засобам, а в попутному напрямку із автомашинами, що їхали до с.Сторожниця по краю проїзної частини дороги.

У причинному зв»язку із ДТП дані дії потерпілих не перебувають.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 01 липня 2009 року потерпілій ОСОБА_6 у результаті ДТП заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, такі по своєму характеру, локалізації та масивності являються характерними для дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду автотранспортним засобом багажного типу.

У момент первинного контакту з автотранспортним засобом потерпіла знаходилась у вертикальному положенні і була повернута задньою поверхнею тулуба до рухаючогося автотранспортного засобу.

Виходячи із характеру та локалізації тілесних ушкоджень, первинний контакт з автотранспортним засобом прийшовся саме в задню частину ніг, тазу та поперекового відділу потерпілої.

Пішохід ОСОБА_6 знаходилась по прямій траєкторії відносно руху автотранспортного засобу тобто ідучи прямо по дорозі, була ззаді збита автотранспортним засобом. (а.с.66-70).

Згідно довідки МСЕК ОСОБА_6 визнано інвалідом третьої групи.

Згідно висновку СМЕ відносно потерпілої ОСОБА_13 (ОСОБА_7) їй заподіяні в результаті ДТП середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У момент первинного контакту з автомобілем потерпіла знаходилась у вертикальному положенні, повернута задньою поверхнею тіла до рухаючогося транспортного засобу.

Виникли тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу і вкладаються в час ДТП, яка мала місце 27.11.2008 року.

Згідно висновку СМЕ відносно ОСОБА_8, останньому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров»я.

Первинний контакт автомобіля з пішоходом прийшовся в ділянку сідниць. На момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 знаходився у вертикальному положенні повернутий задньою (більше правою) поверхнею тіла до рухаючогося транспортного засобу (а.с.98-100).

Згідно протоколу медичного огляду, водій ОСОБА_3 на час ДТП був тверезим.

Авто технічною експертизою підтверджено, що автомобіль «Мерседес-Бенц», яким керував ОСОБА_3 на час ДТП був у технічно справному стані.

Вказаними доказами, а також протоколами огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події речовими доказами підтверджується вина підсудного ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило одному потерпілому середньої тяжкості, а другому потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Пояснення підсудного про те, що потерпілі рухалися по дорозі, і порушили тим самим ПДР не спростовують вини ОСОБА_3 у скоєнні даного злочину, оскільки не знаходяться у причинному зв»язку із ДТП.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, конкретні обставини справи.

Підсудний ОСОБА_3 є молодим за віком, працює, характеризується позитивно.

ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що є пом»якшуючою покарання обставиною.

Обтяжуючих покарання обставин відносно підсудного не встановлено.

Обставини, за яких сталося ДТП свідчать, що ОСОБА_3 рухався у складних дорожних умовах, вчинив наїзд на пішоходів, які в порушення ПДР рухались не назустріч транспортним засобам, а у попутному напрямку, створили тим самим перешкоди для руху.

З врахуванням наведеного, даних про особу винного, що злочин скоєно з необережності суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

При цьому суд бере до уваги також інтереси потерпілих щодо надання можливості підсудному відшкодовувати заподіяну їм матеріальну та моральну шкоду.

Оскільки підсудний є водієм і вказана праця є єдиним джерелом відшкодування заподіяної шкоди суд не застосовує додаткове покарання позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає до задоволення частково.

Потерпілою ОСОБА_6 та її представником доведено, що в результаті скоєного злочину їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Матеріальна шкода полягає у понесених витратах на лікування та підтверджена відповідними квитанціями у розмірі 9300 грн.

Моральна шкода полягає у перенесених болі та стресу, у душевних стражданнях, необхідності вести активний спосіб життя, та необхідності у сторонній допомозі, переживаннях через ушкодження здоров»я, визнання її інвалідом третьої групи.

Крім пояснень потерпілої, цивільний позов доведено також висновком зазначеної вище експертизи, згідно якої ОСОБА_6 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, така визнана згідно довідки МСЕК інвалідом третьої групи.

Розмір заподіяної моральної шкоди суд оцінює в 50000 грн.

Потерпілою ОСОБА_7 в судовому цивільний позов не заявлено.

Суд вважає, що моральна та матеріальна шкода на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню з ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.1187,1186 ЦК України, як особою, яка керувала транспортним засобом та в наслідок дій якої безпосередньо заподіяно матеріальну та моральну шкоду потерпілій.

Підстав для стягнення зазначеної шкоди солідарного із власником транспортного засобу ОСОБА_5, яким було надано доручення на керування автомобілем підсудному суд не вбачає.

Тому у позові до ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 за ст.286 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України зобов»язати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з»являтися для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 залишити попередню підписку про не виїзд.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 9300 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

У позові до ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази: автомобіль марки «Мерседес-Бенц» переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього.

Одяг, переданий на зберігання потірпілим ОСОБА_6., ОСОБА_7В, свідку ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останніх.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 1407 грн. судових витрат.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя: Івашкович І.І.