ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000495 від 25.11.2014 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого , відповідно до ст.89 КК України,
- обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого
адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці липня 2014 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, ОСОБА_3 незаконно, з метою подальшого збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, точну масу якого встановити не виявилося можливим.
Далі, в період з кінця липня 2014 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, до 30 липня 2014 року ОСОБА_3 придбаний ним , у невстановленої особи, вищезазначений наркотичний засіб зберігав за місцем свого мешкання - у квартирі АДРЕСА_2 , незаконно збуваючи особам, які споживають наркотичні засоби.
Так, 30.07.2014 р. приблизно о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , під час проведення санкціонованої оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_7 медичний шприц з рідиною об`ємом 3 мл.
Того ж дня, тобто 30.07.2014 р. ОСОБА_7 придбаний нею у ОСОБА_3 медичний шприц з рідиною об`ємом 3,0 мл. добровільно видала працівникам міліції.
Згідно висновку експерта № 1109 від 11.08.2014 р. надана на експертизу рідина об`ємом 3,0 мл. в шприці, добровільно виданому ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого, по сухому залишку становить 0,159 гр.
Крім того, на початку серпня 2014 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи ОСОБА_3 , незаконно, з метою подальшого збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, точну масу якого встановити не виявилося можливим.
Далі, в період з початку серпня 2014 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, до 14 серпня 2014 року ОСОБА_3 , придбаний ним , у невстановленої особи вищезазначений наркотичний засіб зберігав за місцем свого мешкання - у квартирі АДРЕСА_2 , незаконно збуваючи особам, які споживають наркотичні засоби.
Так, 14.08.2014 р. приблизно об 11 годині ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , під час проведення санкціонованої оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_7 медичний шприц з рідиною об`ємом 2,6 мл.
Того ж дня, тобто 14.08.2014 р. ОСОБА_7 придбаний нею медичний шприц з рідиною добровільно видала працівникам міліції.
Згідно висновку експерту № 1161 від 22.08.2014, рідина об`ємом 2,6 мл. у медичному шприці, виданому ОСОБА_7 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію по сухому залишку складає 0,011 гр.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та підтвердив обставини їх вчинення, викладені у обвинувальному акті.
Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження - 9.10.2015 року між прокурором прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Сторони при укладені угоди узгодили покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна та застосуванням до призначеного йому покарання вимог ст.75 КК України і звільнення його від призначеного покарання, якщо він на протязі 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2-4 ст.76 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості від 9.10.2015 року укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 9.10.2015 року між прокурором та обвинуваченим.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив про те, що він цілком розуміє зачитані йому у судовому засіданні права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України / 2012 року/ та наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст.473 КПК України / 2012 року/, розуміє характер обвинувачення та вид покарання, який буде відносно нього застосований та інші умови угоди.
Крім того, ОСОБА_3 згідно до умов даної угоди були роз`яснені наслідки укладення та невиконання затвердженої угоди, передбачені ст.ст.473,474,476 КПК України /2012 року/, а також обмеження права на оскарження вироку в апеляційному порядку, що передбачені п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, передбачені п.1 ч.1 ст.424 КПК України.
Відповідно до ст.468 КПК України /2012 року/ у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до ст.469 КПК України /2012 року/ угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись у будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Згідно до вимог ч.3 ст.474 КПК України /2012 року/
Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 під час судового засідання підтвердив те, що він повністю розуміє:
1) права, надані йому законом,
2) наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості,
3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим,
4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України / 2012 року/, суд вважає, що указана угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши вище указану укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості від 9.10.2015 року, у судовому засіданні переконався, що укладена сторонам угода відповідає вимогам закону та КПК України /2012 року/, є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що були передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє зміст та наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст.474 КПК України, характер обвинувачення відносно якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані судом. Суд вважає, що указана угода підлягає затвердженню судом.
Судом не встановлено обставин, передбачених ч.7 ст.474 КПК України /2012 року/ для відмови у затвердженні указаної угоди про визнання винуватості, узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.307 КК України, як незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно по епізоду у серпні 2014 р.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд вважає, що він може бути виправлений без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, п.2,3,4 ст.76 КК України, так як він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочину, співпрацює із правоохоронними органами у розкритті та виявленні осіб, які займаються незаконним збутом наркотичних засобів , та враховуючи інші пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Як пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд приймає до уваги те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень , активно сприяв розкриттю злочинів, тяжко хворий згідно до медичної довідки від 8.10.2015 року, виданої судинним хірургом , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно до свідоцтва про народження від 17.06.2010 р. серії НОМЕР_1 , а також має на утриманні батька пенсіонера.
Обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин суд не вбачає.
Суд вважає можливим при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 основного та додаткового покарання застосувати ст.69 КК України ,враховуючи особу винного та те, що по справі є декілька обставин, що пом`якшують покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень , активно сприяв розкриттю злочинів, що він тяжко хворий, згідно до лікарської довідки від 8.10.2015 р., має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно до свідоцтва про народження від 17.06.2010 р. серії НОМЕР_1 , а також має на утриманні батька пенсіонера, та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті та не призначати йому додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна.
Як указано у ст.77 КК України у разі звільнення засудженого від відбування покарання із іспитовим строком додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не призначається.
На підставі вище зазначеного, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, так як відсутні передбачені п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні зазначеної угоди, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.
Згідно до ст.124, 126 КПК України /2012 року/ суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як указано у матеріалах кримінального провадження такі процесуальні витрати при проведенні експертиз підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи по матеріалам досудового розслідування №0000038 у розмірі 884 грн. 52 коп., довідкою про витрати на проведення експертизи №1161 від 19.08.2014 р по матеріалам досудового розслідування №0000038 - у розмірі 2459 грн. 60 коп., а всього 3344 грн. 12 коп.
Керуючись ст.ст. 100, 182, 368, 373- 376,394,424,468-470,472,474,475 КПК України /2012 року/, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 9.10.2015 року між прокурором прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000495 від 25.11.2014 року затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, за указаною частиною указаної статті, із застосуванням ст.69 КК України - у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі, без конфіскації всього належного йому майна.
На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування указаного покарання, якщо він протягом іспитового строку на протязі 3 /трьох/ років не скоїть іншого злочину та виконає, перелічені у п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, буде повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк покарання ОСОБА_3 , по цьому вироку суду, рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 13.10.2015 року.
Зарахувати у термін відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою у період з 5.09.2014 року до 8.09.2014 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді застави скасувати .
Заставу, внесену по квитанції 8.09.2014 року, адвокатом ОСОБА_6 на досудовому провадженні , за ОСОБА_3 , у розмірі 45 000 / сорок п`ять тисяч/ грн., повернути заставодавцю - захиснику обвинуваченого - адвокату ОСОБА_6 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 8.09.2014 року на майно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: на мобільний телефон «htc», imey-cod НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 , на мобільний телефон «Самсунг», на ноутбук «HP DV6-1120ER» - скасувати.
Речові докази: мобільний телефон «htc», imey-cod НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Самсунг» - повернути ОСОБА_3 після виплати ним процесуальних витрат у розмірі 3 344 грн. 12 коп. на користь держави.
Речовий доказ: ноутбук «HP DV6-1120ER», який був вилучений працівниками міліції в ході обшуку вважати повернутим власнику - ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи №1161 від 19.08.2014 р. - у розмірі 2459 грн. 60 коп. на користь держави: ГУК в Од. обл. /Малиновський р-н/24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 884 грн. 52 коп. на користь держави: ГУК в Од. обл. /Малиновський р-н/24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку, з урахуванням вимог ст.394 КПК України / 2012 року/ , через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

13.10.2015